39 
istrazivanja, da je protoplazma homogena sastava kao staklo, 
žilave i tekuće konsistencije. Kako su se međutim mikroskopi 
poboljšali, a u mikroskopsku se tehniku počelo uvoditi različite 
reagencije, poglavito razne boje, počelo je mnijenje o komplici- 
ranom sastavu protoplazme sve više krèiti si put. Proučavanju 
se stanice počelo poslije sedamdesetih godina minuloga stoljeća 
sve više naučnjaka posvećivati iz svih kulturnih naroda, tako te 
se razvila u krilu bioloških znanosti posebna disciplina nauka o 
stanici ili citologija. Do vrlo znamenitih je rezultata došla ova 
mlada nauka, osobito istraživajući važni dio protoplazme, t. z. sta- 
ničnu jezgru ili nukleus, u kojoj se komplicirani sastav mnogo 
laglje može vidjeti, nego u ostaloj protoplazmi ili citoplazmi. Re- 
zultati, do kojih se došlo istraživanjem stanične jezgre i u živo- 
tinjskom i biljnom carstvu, pripomogli su osvijetliti nekoje bio- 
loške probleme, koji su, kao n. pr. oplođivanje, od općenite 
važnosti. Kako je citologija već do sada jako porasla, uzet ćemo 
ovdje za danas iz nje samo jedno pitanje, naime pitanje o re- 
dukciji kromosoma. Da nam bude jasnije, što se imade pod tim 
razumijevati, upoznat ćemo se prije svega sa sastavom same sta- 
nične jezgre. 
Stanična se jezgra nalazi obično po jedna u svakoj stanici. 
Oblika je najčešće okrugla. Izvana je odijeva posebna opna — 
opna stanične jezgre — koja po svom porijetlu pripada proto- 
plazmi. Unutar te opne nalazi se sok jezgrin, koji se ne da bo- 
jama, sto se upotrebljavaju u mikrotehnici, bojadisati, a izgleda 
kao bistra tekućina. U svakoj ćemo mirnoj jezgri naći po jednu 
ili po više t. zv. jezgrica staničnih ili nukleola. Jezgrica je, čini 
se, krutuljava sastoja, upija u velikoj množini boje, ako staničnu 
jezgru bojadišemo. Jezgricu ćemo i u živoj stanici lako moći opa- 
ziti, te su je već prvi osnivači citologije vidjeli i pripisivali joj 
veliku ulogu. Otkriće je drugih dijelova stanične jezgre odvratilo 
većinu istraživalaca od same jezgrice tako, te mi danas još ne 
znamo mnogo o njoj, poglavito ne znamo, sto je ona i koja joj 
je zadaća u životu staničinom. 
Dalnji je sastavni dio stanične jezgre konac ili nit, što se 
isprepliće i svija u nutrini jezgrinoj. Ovaj jezgrin konac sastoji 
od dviju tvari: jedna je tvar, koja se vrlo slabo ili nikako ne će 
bojadisati t. zv. linin i sačinjava temelj jezgrinoga koma. U li- 
ninu su uklopljena zrnca druge tvari, koja ima baš protivno 
x 
