196 
vijugani i tako u velike kontrasliraju spram mladih na nj polo- 
zenih tercijernih naslaga, koje polagano padaju pravcem juga. 
Slično vidimo u Gračanima, jednom riječi duž čitavoga 
južnog ruba gore Zagrebačke. Ali taj se je gorski lom dogodio 
prije taloženja onih mladotercijarnih naslaga, koje primjerice vi- 
dimo kod sv. Ksavera, jerbo ih gledamo, kako se djelomice sta- 
ložiše i preko onih starih paleozoičkih vapnenaca, a osim toga su 
još jedni i drugi različnoga smjera brazdenja. 
Osim ovoga iznenadnog poremećenja u kontinuitetu naslaga 
vidimo na južnom rubu gore Zagrebačke i drugi neoborivi do- 
kaz za ekzistenciju pukotine, a to je niz što toplih, kiselih, što 
sumpornih vrela. Ta su se vrela gotovo u jednom pravcu na- 
nizala, a pratimo ih već počevši od sv. Jane pod Okićem. Ta su 
vrela mlačno vrelo kod Podsuseda, Topličica kod gornjega Stenjevca, 
sumporno vrelo kod Dubrave ist. sv. Šimuna, nadalje kiselo vrelo 
kod Markovića SW od Moravča, te Topličica kod Sv. Ivana Zeline. 
Sva nam ta vrela nesumnjivo odaju rečenu pukotinu ne samo 
po kakvoći svojoj, već i svojim položajem, koji se potpuno pod- 
udara sa smjerom pukotine, naime sa pravcem SW—NE. 
Ali i na sjevernom obronku gore Zagrebačke možemo slične 
odnošaje dokazati. — Gora Zagrebačka kao gorski fragmenat, 
omeđen dubokim pukotinama, nije uz ove ostala nepomičnom. 
Sto više, ona se je više puta u vertikalnom smislu gibala. Mi bo 
vidimo velik dio istočne česti gore Zagrebačke pokrit plitko- 
morskim obalnim taložinama, koje su i zapadni okrajak do visine 
Ponikava nad gornjim Vrabčem zastrle. Kasnije pliocenske naslage 
— mislim one sive lapore, koje gledamo uz put u Gračane — 
koje su kao talog već brakičnoga mora nesumnjivo bile horizon- 
talno staložene, vidimo sada pod kutom od ca. 14° na jug nagnute. 
Ove su relativno mlade naslage, djelomice pokrile prije napome- 
nute starije morske obalne naslage a dizanje gorskoga trupa ih 
je očito dovelo u sadanji njihov jnagnuti položaj. To se je pak 
dizanje gore Zagrebačke dogodilo naravno iza taloženja onih naj- 
mlađih tercijernih naslaga. Nu i još kasnije — za diluvija — 
dakle u doba, koje je sadašnjoj eri neposredno prethodilo, zbilo 
se je opetovano dizanje gore Zagrebačke, koje je upriličilo našu 
Zagrebačku terasu. 
Ufam se, da je svakomu jasno, da se na jugo-istočnom 
rubu Zgore agrebačke doista nalazi znatna pukotina, uz koju su 
