140 



Bor ragi naceae. Myosotis alpestris Schm. Po šumskim či- 

 stinama. 



Lab i at a e. Ajuga reptans var. alpina Koch, koja je „bez" vriježa 

 ili su ove „prikraćene". Ova je odlika „nova" za našu floru. — La- 

 miiim orvala L., L. luteum (Huds.) Krock. i L. foliosum Briq. Po 

 prisojnim, šikarastim mjestima, od kojih je prva vrsta najbrojnija. — 

 Thymus montamis \V. et K. Prisojna, kamena mjesta, a ima ga i među 

 Jasenkom i Mollinaryjevim vrškom. 



Solanaceae. Atropa belladonna L. U šumama od Jasenka, 

 gdje je zovu „bun" do Bijehh Stijena. 



Scrophulariaceae. Scrophularia heterophylla Willd. Spec. 

 pl. Ili. (1800.), p. 274. (= Se. laciniata W. et K., koji su je opisali 

 pod tim imenom godine 1805.). Po osojnim stijenama. — Weronica 

 urticifolia Jacq. Druguje često sa prijašnjom. 



Campanulaceae. Campanula racemosa KxdiScin. Na prisojnim 

 i osojnim mjestima Bijelih stijena, gdje nije „rijetka" i „nova" je 

 za hrvatsku floru, koju je dr. A. Gin zb erg er brao na Plitvicama 

 medu gornjim i donjim jezerima. — Phytheuma halleri Ali. Po či- 

 stinama uz šikare. 



Compo sitae. Adenostyles alliariae (Gou.) Kern. Na Bijelim 

 Stijenama „pod tisom" u stotine, stvarajući zasebnu formaciju. — 

 Leontopodium alpinum Cass.^) „Pod tisom" ima bukova šumica u 

 kojoj prima bukva (kao i po Gorskom kotaru i Velebitu) oblik klekovine 

 ih kosodrvine. U okolini te šumice ima okomitih stijena, a na jednoj 

 buji i bjelolist sa Silene croatica, Heliosperma pusillum, Campa- 

 nula racemosa, Sedum roseum, dok je dno ponike zaraslo sa Ade- 

 nostyles alliariae. 



Doronicum croaticum Vuk. Brojno „pod tisom" sa Senecio 

 croaticus W. et K. (= 5. cacaliaster) - Carduus personala (L.) 

 Jacq. Na istom staništu, brojno. — Mulgedium alpinum (L.) Less. Na 

 jednoj čistini „pod tisom" tako brojno, kao na nijednom dosada 

 poznatom mi staništu u hrvatskoj flori i svojim modrim cvijetovima 

 krasan ures onoj alpinskoj floruli. — Hieracium villosum Jacq. U 

 raspuklinama i po orušinama na istom staništu. 



S lijeve strane kraja „pod tisom" ima jedan do po metra debeo 

 bijeli jasen (Fraxinus excelsior), koji će mi ostati u nezaboravnoj 

 uspomeni, jer sam pod njime ugledao biljku, koja nije za hrvatsku 

 floru samo „nova" po „vrsti", već i po „rodu", a jedna od naj- 

 značajnijih i najzanimljivijih alpinaka evropske flore. Tu se motrila 

 i diugovala sa Hieracuim villosum i Libanotis montana. Po rodu je 

 to „Saussurea", po vrsti „Saussurea bicolor", koju ćemo upoznati 

 s jedne i s druge strane. 



Saussurea DC. u Ann. Mus. Paris XVI. 156, 198. T. 10—13. 

 (1810.; — EndI. Gen. pl. (1836.-40,), p. 468.; Koch Synop. Ed. II. 

 (1844.), p. 465. 



Seckt Cory mbif erae. Saussurea discolor (Willd.) Spec. pl. III. 

 (1800.), p. 1641. — 5. discolor DC. 1. c. p. 199. — Serratula alpina 



^) To je stanište za ovu alpinsku krasnicu „novo", koju u Gorskom ko- 

 taru zovu „bjelolist" našto sam već nekoliko puta upozorio, no unatoč tome 

 govore mnogi i pišu „runolist", koje ime Leontopodium alpinum ne zapada. 



