151 



jezika). Budući da -e- riječi TK)jit'HL ne ispada u ostalim padežim?. (t. j. genitiv 

 je sing. TiojieHjf, nominativ plur. TuaeHii i t. d.), trebalo bi, da u nas bude -e-, a ne -a-, 

 dakle ćulenj ili tulenj, genitiv ćulenja ili tulenja i t. d. To bi bilo po zakonu, 

 kao što je na pr. Jelen, gen. Jelena prema ruskome ojchb, gen. (nona i t. d. Valja 

 znali, da samo prema onome ruskom -e-, koje u ostalim padežima ispada, može 

 u našem jeziku biti -a- (koje također ispada), na pr. konac, gen. konca, rus. 

 KOHeub, KoHua i t. d. Kako je od tulanj gen. sing, i ostali padeži, to nije u Šu- 

 lekovu nem.-hrv. rječniku zabilježeno, ali u njegovu „rječniku znanstvenoga na- 

 zivlja" nalazimo nom. plur. tulnjevi. Taj oblik (pored kraćega tiilnji) uzeo sam 

 ja u IV. pjevanju svoga prijevoda Homerove Odiseje, i to u I. i 11. izdanju, jer 

 onda nijesam uviđao, da ni tulanj ni iulnjevi ni tulnji ne valja. Ali u III. izdanju 

 Odiseje zamijenio sam tulanj riječju foka, koja je iz grčkoga jezika ('f(-)x-r]), a 

 upotrebljavali su je stari Rimljani, a i danas je upotrebljavaju Talijani (Joca) \ 

 Poljaci (foka). 



Iz Šulekova rječnika unio je riječ tulanj Đorde Popović u svoj srpsko- 

 njemački rječnik, ali ju je još više pokvario: on je tulanj bez ikakve potrebe 

 okrenuo u tuljan, a iz njegova rječnika ušao je tuljan u školsku zoologiju M. 

 Medica, u kojoj na str. 84. (izdanja g. 1915) nalazimo nom. sing, tuljan, nom. 

 pl. tuljani. Ta od rđavo načinjene riječi još dalje pokvarena prodire iz škole 

 i u literaturu; na pr. u „Prirodi" VIII, br. 4, str. 83. nalazi se akuzativ sing. 

 tuljana. 



Mislim, da sam razložio, da u dobru jeziku nema mjesta ni tulnju ni tu- 

 ljanu. Tko ne će da upotrebljava ćulenj, eno mu foka, a tko ne će ni to, može 

 upotrebljavati riječ nerpa, koju ima Šulek u svome „rječniku znan. naz.", a i 

 Popović u svome za istu onu životinju. Obojica su riječ nerpa uzeli iz ruskoga 

 jezika, u koji je ona prodrla iz finskoga. Dodajem, da ni TK).ieK[> nije prava ruska 

 (ni slavenska riječ), ali otkie su je Rusi uzeli, na to ne bih znao za sad od- 

 govoriti. 



Po svoj prilici reći će tko: a šta nam treba izgoniti iz jezika riječi, koje 

 se već odavno i u školama i u literaturi upotrebljavaju? Ja odgovaram: nikad 

 nije škodljivo ni prekasno čupati u vrtu korov i mjesto njega saditi dobre biljke! 



