160 



Dr. Abel : Allgemeine Paläontologie. (Sammlung Göschen. Ber- 

 lin—Leipzig 1917). U proljeću ove godine izašla je u poznatim „Sammlung 

 Göschen" malena knjižica pod gornjim natpisom od poznatog bečkog paleon- 

 tologa. Dobio sam ju na bojno polje baš nekako u početku U. sočanske bitke, 

 pa premda mi je interes bio drugamo okrenut, pročitao s-am ju ipak u nekoliko 

 maha. Knjižica je pisana, ako i ne potpunoma popularno, a ono ipak tako, da 

 se njom svatko, tko se prirodnim naukama zanima, može dobro poslužiti. Mora 

 se priznati, da smo takovu knjižicu koli za srednjoškolsku omladinu toli i za 

 ostale prijatelje prirodnih nauka trebali, te će ju rado prihvatiti svaki, koji je 

 barem donekle upućen u tajne ovih dvaju relativno mladih, ali bez sumnje naj- 

 interesantnijih grana prirodnih nauka. Grada, koja se ovdje raspravlja izvrsno 

 je podijeljena u tri dijela. 



Prvi dio, kojeg s pravom možemo nazvati uvodom, raspravlja o vremen- 

 skoj starosti i pojmu vremenskih odsjeka u povijesti naše zemlje. U nekoliko 

 stranica uspjelo je autoru pokazati, što geolog razumjeva pod geološkim do- 

 bama i u kakovom odnošaju stoji naše računanje vremena prema geološkom 

 vremenu. 



Drugi je dio opsežan i zaprema glavni dio knjižice. Autor ga je označio 

 natpisom „dokumenti paleontologije". Taj je dio podijeljen u devet odsjeka, od 

 kojih je svaki za sebe veoma zanimivo pisan i bogat nazorima i novim isku- 

 stvima odličnog paleontologa. Dok nas u prvom odsjeku zabavlja pisac pitanjem, 

 što razumjevamo pod paleontološkim dokumentima — to nam u drugom odsjeku 

 podaje živu sliku njihovog postanka. Treći odsjek raspi avlja o konserviranju 

 fosila — zanimivo koli za laika ^toli i za stručnjaka, jer sadržaje podataka ste- 

 čenih vlastitim radom autora. Četvrti odsjek riješava pitanje, kako ćemo naj- 

 laglje odrediti pojedine fosile i tumači pojam i vrijednost takozvanih „leitfosila", 

 dok se u šestom odsjeku bavi pisac potonje pitanjem geoloških hieroglifa i 

 pseudofosila. U petom odsjeku raspravlja autor o upotpunavanju i rekonstru- 

 iranju paleontoloških dokumenata, a u sedmom o uništenju njihovu. Jedan i 

 drugi odsjek sadržaje dragocjenih primjera i podataka iz najbliže prošlosti. 

 Jednako šu pisana i dva zadnja odsjeka, u kojima autor raspravlja o paleon- 

 tološkim arhivima i označivanju starosti kamenja po „leiuosilima". 



Treći dio knjižice raspreda pitanje, koji su ciljevi paleontološke nauke. 

 Autor naročito naglašuje, da se ciljevi proučavanja paleontotogije bitno razli- 

 kuju od onih geologije, premda mora i sam priznati, da obje znanosti imaju 

 veoma mnogo dodirnih tačaka. Ovaj je dio svakako najzanimiviji, pa ga naro- 

 čito valja preporučiti, jer lako pisanim načinom lijepo predočuje, što je zapravo 

 zadaća paleontološke discipline, koju ne smijemo posmatrati nadopunjkom 

 geologije, već posvema neovisnom i zasebnom znanošću. 



Knjižica obsiže 143 stranice malog formata sa 54 slike u tekstu. 



Na Soči, 16. Oktobra 1917. Fran Šuklje. 



F. Šuklje: Gornjo-miocenske naslage sela Gore kraj Petrinje (s 1 si. u 

 tekstu i sa 2 table). Prirodoslovna istraživanja Hrvatske i Slavonije. Jugosla- 

 venska akademija znanosti i umjetnosti. Zagreb 1914. p. 25—42. 



Obermiozän von „Gore" bei Petrinja (Kroatien). Bulletin des travaux de 

 la classe des sciences mathcmatiques et naturelles. Sv. 3, 1. c. p. 20—32. 



U goranskim vapnencima, koje je već Đ. Pilar smatrao gornjo-miocen- 

 skima, a na temelju nedostatne faune držao je, da su slatkovodni; sakupio je 

 autor oveću kolektu školjkaša i puževa. Određene su ove vste: Mytiliis minimum 

 Poli, Cardium ohsoktum Eichw., Cardium plicatum Eichw., C. squammulosum 

 Pil., Tapes gregaria Partsch, Ervilia podolica Eichw., Macira podolica Eichvv., 

 Trochus podolicus Dub , T. papilla var. major, Cyclostoma sp., Bytliiniii sp., 

 Rissoa sp., Melania Pilari Neum., Melanopsis impressa Kraus, Ceritluiun rubigi- 

 nosnm Eichw., C. disjiinctum Sow., C. plicatum Brug., C. ptcfum Bast., Bulla sp., 

 Planorbis ci. cornu Brogn., Planorbis sp , Campylaea GJalskii Brus., C. Pilari 

 Brus., Zonites Gorjanovići n. sp., Z. gorcnsis n. sp., Zonites sp., Nassa dupli- 

 cata Sow. 



Ova fauna sadržaje mnoge karakteristične vrste sarmatikuma, te nije slatko- 

 vodna nego brakična. U mnogim sarmatskim kotlinama opažaju se slatkovodni 

 utjecaji, pa je interesantno, da je autor to i ovdje mogao konstatovati. 



U Latinovu kamenolomu dade se odozdo, prema gore odijeliti ove 4 zone: 

 a) Vapnenci s čistom sarmatskom faunom; b) Žućkasti vapnenci sa Planorbis^ 

 Campylaea, Zuniies, Melania Pilari, Trochus papilla var. major; o Žuti vapnenci 



