Ako su x^, >»,, z^; x.,, y., z,; x.^, y.^, z.. pravokutne koordinate 

 naših triju točaka' P^ P,» P^ s obzirom na jedan sustav osovina 

 čvrstih u prostoru, / vrFjeme, /•,, t\,, /-.. međusobne daljine točaka 

 P2P3, P^Pp PiPo, a jedinice odabrane tako, da je Gaussova kon- 

 stanta jednaka 1,' glasi taj sustav od 18 diferencijalnih jednačaba, koje 

 treba integrirati ovako: 



dx. 



(A) ' 



dt 



dt 



dt 



dx., 



"df 



dy.> 

 dt 



dZo 

 'dt' 



dx, 



dt 



dt 



dz.^ 

 'df 



4 ' 



dt -"'^-K^--"'^ 



Vi 



^ X, , 

 = Z. , 



z. 



dx,. 

 dt 



dyi 

 dt 



dz^ 

 ~dt 



dX:, 



~dt 



dy, 

 dt 



dz., 

 ~dt 



dx>, 

 ~df 



dy:, 

 dt 



dk 

 dt 



x,—x, 



m.y 



nu 



y—yi 



r 3 



z.-, — Zj 



m.. 



nu 



''■1' 



y—yx 



r.r 



m, 



m 



m, 



y—y, 



Zi—z, 



4- nu 



r,' 



nio 



y^—y- 



Z.,—Zo 



f\' 



Xi Xo I Xo Xo 



'0 '1 



2o— 2. 



^\—^-i I 



/./ 



Pri tome i\, r,, r.j zavise koordinatama tako, da je 



u^ = {x-x,y ^ iy-y,y- 4- {z-z,r, 



r,' = {x,-x,r- -f 0' ->'i)^ + {z.2-z,y. 



Kada samo dva tijela djeluju jedno na drugo po zakonu Newto- 

 Novu, pa za njih hoćemo da riješimo problem srodan onome kod 

 triju tijela, kad imamo dakle problem dvaju tijela, rješenje je već 

 odavna poznato: jedna materijalna točka opisuje oko druge ili elipsu 

 (kao specijalan slučaj kružnicu) ili parabolu ili hiperbolu, već prema 

 početnim uvjetima, a može da se giba i u pravcu. Problem je ovdje 

 potpuno riješen ; koordinate tijela izražene su konačnim brojem 

 poznatih funkcija; mi znamo o gibanju tijela sve, što treba znati. — 

 Ovaj puta se radi o integraciji sustava od šest simuhanih algebarskih 

 diferencijalnih jednačaba drugoga reda, ili o sustavu od dvanaest al- 

 gebarskih diferencijalnih jednačaba prvoga reda. Teorija diferenci- 



