69 



M. Kišpatić^) našao je u svijetlijim grafitičnim filitima potoka 

 Brusnica podredjeno uloženih kloritoidnih škriljeva. 



Putem od Kraguja prama Bjelevini sežu donje-pontijski lapori 

 visoko gore (preko 436 m) a pod njima nalaze se miocenski lapori 

 i vapnenac. Miocenski konglomerati, pješčenjaci i vapnenci su tu 

 tamo puni kamenih jezgra od bivalva (Pectunculus, Pecten, Ostrea), 

 dok su lapori posve bez okamina. Pod vapnencem, koji EES-WWN 

 brazdi i prema NNE pada (17*^), leži u strmijem diskordantnom polo- 

 žaju vrlo rastrošen gnajs, koji se odavle prostire preko Omanovca 

 i dolje do Duge njive sve do Zavlake. 



Miocenski vapnenac, kao i u vrlo ^debeloj naslagi razvijeni la- 

 por, prostire se s obiju strana potoka Šeovice, lapori bez okamina, 

 vapnenac sa kamenim jezgrama i krhotinama ljuštura obične faune 

 bivalva i ehinida. Ove miocenske naslage su skroz slabo nagnute 

 sa kutem oko 17°, a ne opažaju se nikakova poremećenja. Debljina 

 tih naslaga, naročito lapora, je velika, a još deblje su naslage donje- 

 pontijskih lapora. 



Obronci duž potoka Sigovac su obostrano izgradjeni od donje- 

 pontijskih svijetlo žutih vapnenih lapora, u kojima nalazimo oskudnu 

 faunu sitnih Cardia, Limnaea, Planorba, riblje ljuske i bodljike, ci- 

 jevi od crva bušilaca. Brijeg Smrežak sastoji takodjer od ovih la- 

 pora i samo je, njegov istočni obronak izgradjen od miocena. Na 

 južnom podanku toga brda, u dolini Šeovice, svršava se miocenski 

 vapnenac i ovdje se nalazi kamenolom u znatno rastresenom gnajsu 

 (NNE— SSW, NW 32'^). U vapnencu ima uz ostrige i koralja (Troc/ws- 

 milia sp.?, Corallium pallidum Mich.). Na lijevoj obali potoka Šeovice 

 nalazimo u miocenskom laporu pojedinih Lucina. Donje-pontijski 

 lapori, koji ovdje pokrivaju gnajs, položene su gotovo horizontalno. 

 Gnajs je ovdje isti kao onaj kod Bjelevine pod miocenskim vapnen- 

 cem, kod Duge njive, Omanovca i pod donje-pontijskim laporom 

 kod Zavlake. Kod Zavlake ima gnajs isti položaj a pojavljuje se u 

 debelim slojevima sa gustom, granitičnom strukturom, pa su ovdje 

 pred više godina dobivali lijepih monolita. 



U selu Šeovica sastoji obronak oko kapele od diluvijalne ilo- 

 vače sa valućem i velikim koturinama. Dalje gore uz potok Rekavac 

 susrećemo opet donje-pontijske lapore sa sitnim Planorbisima. U 

 sedlu izmedju kote 404 m i 449 m na južnom dijelu omanovačke 

 kose nalazimo nešto miocenskog litotamnijskog vapna sa ostrigama. 

 Rub temeljnog gorja sastoji ovdje od crnih, modrosivih kremenih 

 fihta, brusilovca (grafitnog škrilja) i od nekog mutno zelenog jako 

 rastrošenog kloritičnog kamenja, a to sve kamenje čini usku zonu 

 naslaganu na gnajs. Odavle preko Begovače dolje u Bogoljice potok 

 sve do južno Velike glavice je gnajs; odozgo običan gnajs (biotitni 

 i muskovitni gnajs), koji je tu tamo posvema granitičan pa takodjer 

 i velikih glinenaca sadržaje, dalje niz potok je posve gust i sitnozrn. 

 Položaj naslaga je nejasan, jer je kamenje jako rasjelo. Između kote 

 375 m i 422 m (Kučerine) otvoren je uz put u jarku nešto miocenskog 

 vapnenca. Inače sastoji cijeli kraj odavle prama zapadu od žutih 



1) M. Kišpatić: 1. c. p. 12; Kloiitoidni škriljevac iz Psunja. Rad jug. ak. 

 knj. 104. 



