78 



bila nekim dokazom, da je provala trahita u Fruškoj gori pred- 

 miocenske starosti. Provale andezita u Slavoniji kod Vočina, Požege- 

 i u Dilju, kao i provala bazalta kod Londžice u Krndiji su gornjo- 

 miocenske resp. postmiocenske starosti, pa nam se ne čini vrlo- 

 vjerojatnim, da bi se imala pripisati veća geološka starost mlado- 

 eruptivnim trahitima Fiuške gore. Svakako bi se još imalo da riješi« 

 ovo pitanje starosti trahita. 



Spomenute provale magme zbile su se u Slavoniji uslijed jasno- 

 izraženih tektonskih dogadjaja koncem ili poslije miocena na uspo- 

 redo od istoka prama zapadu tekućim pukotinama; nastavak tih pu- 

 kotina motrimo i na južnom i sjevernom obronku Pruske gore. Ovi 

 tektonski dogadjaji bili su nesumnjivo u uzročnoj vezi sa poniranjem, 

 panonske kotline (Alföld). 



Prapornu kosu Kalakača mogao sam samo dijelom pregledati.. 

 Sjeverno od kote 212 m i 213 m otvoren je uz Dunav ovaj profil: 

 Prapor (50—60 m), pod njim slojeni žuti pijesak, krupni konglo- 

 merat (belvederski šljunak?), pjeskovit modrosivi slojeni i valovito 

 borani lapor (NW — SE, SW 22*^) sa većinom velikim i krupno re- 

 brastim Cardiama. U spomenutoj geološkoj karti od A. Koch-a ubi- 

 Iježena je na ovom mjestu takodjer kreda i miocenski vapnenac, što 

 ali ne odgovara istini. Uslijed opsežnih odrona spuznuli su velikt 

 dijelovi prapornog platoa dolje do Dunava, tako da neposrednu 

 riječnu obalu stvaraju izmjenice pliocenske tvorevine i prapor. 



Veoma interesantan profil motrimo na najistočnijem okrajku 

 Pruske gore. D. Gorjanović^) opisuje taj profil ovako: „U prapornom 

 kompleksu Starog Slankamena mogu se dakle razlikovati jasno dva 

 odjela: jedan donji poremećeni i normalni horizontalno naslojeni. 

 Poremećenje starijeg prapornog kompleksa pada na svršetak treće 

 rastrošne periode. Zatim je došlo do izravnanja tekućom vodom. 

 Postojala je dakle ovdje izmedju oba praporna odjela kratka perioda 

 odnašanja i naslaganja valuća. Ovaj zasebni slučaj je — koliko je 

 meni poznato — ustanovljen samo kod Starog Slankamena, pa je- 

 prama tomu skroz lokalna pojava, koja je uvjetovana dislokacijom 

 litavskog vapnenca Pruske gore kod Slankamena, a označena je- 

 onom provalom tekuće vode resp. taloženjem njenog valuća koncem 

 treće periode lastrošenja." 



Ovom Gorjanovićevom opisu dodati mi je još slijedeće: Ispod 

 pliocenskog pijeska je tanka naslaga prhkog, vapnovitog sarmatskog 

 pješčenjaka sa krhotinama mekušaca (Cerithium). Iznad Starog Slan- 

 kamena prama sjeveru istanjuju se sarmatske naslage, a pod njima 

 leži miocenski litavski vapnenac i krupan konglomerat sa množinom 

 fosilija, tako da su na mjestima nastale prave naslage od školjki 

 (Ostrea, Spondylus, Pecten, Pectunculus, Echinidi, gomolji od Nulli- 

 pora). Vapnenac brazdi E— W, a pada kod Zagrada dosta strmo na 

 jug, a to je dokaz, da imademo ovdje posla sa južnim krilom Pruško- 

 gorske antiklinale. 



Ispod htavskog vapnenca nastupa kod Zagrada crnomodra glina 



1) K. Gorjanović-Kramberger: Über eine diluviale Störung im Löse von 

 Stari Slankamen in Slavonien. Extrait du Compte Rertdu du XI: e Congres Geo- 

 logique International. Stockholm, 1910. 



