100 



gove bitne rude, g 1 i n e n a c, k r e m e n. b i o t i t. zapaža čovjek već 

 golim okom. Kako su glinenci prilično rastrošeni, udaraju u oči svo- 

 jom mutno bijelom bojom; na po gdje kojem otkalom individuu 

 "zapaža se kadikad, kako površina kalotine blista slabašnim sjajem. 

 Idioblastičan karakter glinenca rijetko se ističe pri mikroskopskom 

 promatranju, pa se individui pričinjaju više ksenoblastičnima. Kremen 

 kao da nešto zaostaje svojom množinom za glinencem. Lako ga je 

 prepoznali po njegovome masnom, staklastom sjaju ; boje je sivkaste 

 i izrazito ksenoblastičan. Biotit, i ako zaostaje za kremenom, razvio 

 se u dostatnoj količini, pa se svojom crnom bojom i jasnim blista- 

 njem ističe izmed mutno bijela glinenca i staklasto sjajna sivkasta 

 kremena. Pojavljuje se u nepravilnim listićima, te je jednolično ra- 

 širen po čitavom kamenu. 



Glinenci. Mikroskopskim pretraživanjem zapaža se očito, da 

 su glinenci najrašireniji rudni sastojak kamena. Najviše ih je vidjeti 

 u idioblastičnim individuima, te rijetko kada da su ksenoblastični. 

 Polisintetski sraslaci po zakonu albitnome vrlo su rašireni, a sraslačke 

 lamele teku kao uzane niti, što nas odmah upućuje na kiseli karakter 

 plagioklasa. Na zgodno orjentiranim prerezima dade se odrediti, da 

 su to zaista većinom kiseli plagioklasi i to iz grupe o ligo kl asa. 

 Tamo gdje negativna raspolovnica izilazi u sredini ili skoro u sre- 

 dini vidna polja; iznosi kut potamnjenja IO'-", 11-, IS*^. na nekim pre- 

 rezima, koji su bili koso orjentirani, dakle gdje je a izlazila na strani 

 u vidnome polju, mjeren je kut potamnjenja u iznosu od 6*^, 19^. 

 Jedan prerez okomit na a, pokazivao je koso potamjenje od 1^\ što 

 bi odgovaralo jednom plagioklasu sa 20% An. Oligoklas je znatno 

 rastrošen. Produkt rastrožbe većinom je muskovit, zoisit i epidot, 

 te, i ako rjedje, skapolit. U tako rastrošenom oligoklasu vide se 

 muskoviti kao bezbojni listići, obično oduljeni tako, da se često 

 pričinjaju kao tanke vlati; kadikad su listići oširoki sa izrazitom ba- 

 zalnom kalavosti, a na nekima se mogao ustanoviti negativan optički 

 karakter i optička dvoosnost. Epidot i zoisit većinom su poprimili 

 formu nepravilnih zrna; bezbojni su, a iskaču svojim jakim lomom; 

 interferencione boje zoisita jesu sive, a epidota živahne. Med pro- 

 duktima rastrožbe naći je i po koji bezbojni listić, koji pokazuje 

 očiti jednoosni negativni optički karakter; te optički negativne, 

 jednoosne listiće držim skapolitom. U nekih je oligoklasa vidjeti pro- 

 dukte rastrožbe, kako su se poredali zonarno, pa to čini dojam kao 

 da je taj plagioklas bio zonarno gradjen. Često je oligoklas sav ispunjen 

 produktima rastrožbe, pa su mu jedino rubovi ostali poštedjeni, te 

 se ističu kao svježi okrajni rubovi. Od uklopaka naći je u ovom 

 glinencu sitne lece cirkona i apatita. 



Od drugih glinenaca razvio se u gnajsu još i mi kroki in. On 

 je redovito uščuvan od rastrožbe, pa se tako već svojom svježinom 

 razhkuje od oligoklasa, od koga je znatno rjedji. U preparatu mogao 

 sam ustanoviti tek nekoliko individua, koji su ksenoblastični, pa se 

 i tim razlikuju od idioblastičnih oligoklasa. Kod nekoliko individua 

 osobito se lijepo ističe karakteristična mrežolika struktura sa sra- 

 slačkim lamelama, što stoje medjusobno okomito; to su bazalni pre- 

 rezi sa potamnjenjem od 17^ Mikroklin se razvio i kao mikro- 

 klinmikropertit, pa se već u običnom svijetlu opažaju albitne 



