101 



niti kako se ističu jačim lomom svijetla, a u polarizovanom svijetlu 

 jačim dvolomom. Te se albitne niti provlače mikroklinom vijugasto. 

 Neki mikroklinski individui pokazuju mrežoliku strukturu, koja se od 

 normalne razlikuje u toliko, što lamele ne stoje okomito jedna na 

 drugoj, nego se sijeku pod kosim kutom. Svi mikroklinski individui 

 pokazuju nejednolično, valovito potamnjenje, što kod oligoklasa nije 

 nigdje zapaženo. Uklapa po koji oligoklas i zrno kremena. 



Kremen. Iza glinenaca najobilniji je sastojak gnajsa kreme n. 

 To su bezbojna ksenoblastična zrna redovito valovitoga potamnjenja. 

 Pojavi kataklaze očituju se kod nekih kremenovih individua u tome 

 što se sav individuum raspucao sad u poligonalne, sad u kockaste 

 partije, što donekle podsječa na pojave kalavosti s tom razlikom, da 

 su pukotine jedna na drugoj sad okomite a sad opet medjusobno 

 kose, dakle bez ikakove pravilnosti. Od uklopa naći je u kremenu 

 igličastih ledaca cirkona i apatita oštrih lečanih kontura. Neki lečići 

 cirkona znadu ležati u kremenu slomljeni, što govori za grdan gor- 

 ski tlak, kojemu je bio izvržen požeški gnajs. Još je naći od uklo- 

 paka po koji listić biotita, te sitne mjehuriće sa po kojom pomičnom 

 libelom. 



Biotit, koji se pri mikroskopskom promatranju vidi u dostat- 

 noj količini, u preparatu je rijedak. To su široki listovi nešto malo 

 prizmatski razvučeni, izrazite bazalne kalavosti i jakoga pleohroizma: 

 sa kalavosti =^ svijetlo žućkast, J_ na kalavost =^ smedj, često keste- 

 njast. Gdje ga je rastrožba zahvatila prelazi u kloritičnu tvar svijetlo 

 zelene boje. Neki su individui srasli sa muskovitom. Od uklopaka 

 naći je u biotitu sitne iglice rutila, koji se je srastao po poznatim 

 sraslačkim zakonima, tvoreći karakterističnu mrežotinu, što je po- 

 znata pod imenom sagenita. Posljedice golema tlaka, kojemu je bio 

 izvrgnut požeški gnajs, zapažaju se i na biotitu, pa se osobito lijepo 

 vide na onim individuima, gdje je došla do izražaja bazalna kalavost : 

 pukotine kalavosti vijugasto su svinute, mjestimice upravo prelom- 

 ljene. 



Muško vit je jako rijedak kao primarna sastojina kamena. 

 Lako ga je prepoznati po njegovim karakterističnim osebinama; bez- 

 bojan je, a na prerezima, gdje se vidi bazalna kalavost, zapaža se 

 djelovanje tlaka, jer su i tu kao i kod biotita, pukotine kalavosti 

 isprevijane. 



Epidot smo spomenuli kao produkt rastrožbe u glinencima 

 (oligoklasu). Naći ga je i po pukotinama kamena, gdje ih ispunja 

 kao sekundarna tvorevina. U takim pukotinama ima i sitnog zrnja 

 kremena, koji je takodjer sekundaran, te nikad ne pokazuje valovita 

 potamnjenja. 



Obična pojava, da se sa porastom biotita pojavljuje u sve ve- 

 ćoj količini plagioklas, a kalijski glinenac pomalo iščezava, došla 

 je ovdje do izražaja, pa mi vidimo, da je oligoklas obilato raširen 

 u kamenu, dok je mikroklin veoma rijedak, ali zato se i biotit raši- 

 rio u kamenu znatno, dok je muskovit, kao primarna sastojina, ve- 

 oma rijedak. 



Struktura ovoga kamena izrazito je bi asto graniti čn a. 



Iz istoga ovoga kraja donio je Koch jedan komad gnajsa, koji 

 se svojom teksturom jako razlikuje od malo prije opisanoga. To je 



