102 



sitnozrni, dosta žilavi gnais sa istim miiieralnini sastavom kao i pri- 

 jašnji, jednako je i mikroskopisko pretraživanje toga sitnozrnoga 

 gnajsa dalo isti rezultat kao kod prijašnjega. 



Gnajsi sa Sokolovca pokazuju nešto više muskovita, te su ve- 

 ćinom krupnozrni. I kod ovih je mineralni sastav jednak mineral- 

 nome sastavu gnajsa iz okolice Vrhovačkoga grada." 



2. D i j a b a z. 



dijabazima Požeške gore ne nalazimo u literaturi nikakovih 

 vijesti. U Komušini našao ja F. Koch neki mrko sivi kamen, koji je 

 pokazivao prelaz u mrko zelenkastu boju. Sastava je gotovo posve 

 gusta, te se mikroskopskim promatianjem mogu da zapaze sitni stu- 

 pičasti leci glinenca, kako blistaju iz guste mrke sivkasto zelenkaste 

 osnove. Promatrajući kamen u izbrusku pod mikroskopom, udara u 

 oći njegova tipična dijabazno zrnata struktura. Mineralni mu je sa- 

 stav jednostavan: glinenac piroksen i ilmenit. 



Gline na c je u kamenu svakako najobilniji sastojak. To su 

 obično oduljeni i stupićasti rjedje pločasti individui znatna idiomor- 

 fizma, ma da je naći i takovih, gdje je idiomorfizam došao do slaba 

 izražaja. Polisintetski sraslaci albitna zakona razvili su se gotovo u 

 svim individuima. Lamele nisu mnogobrojne, a kadikad se udru- 

 žuju u sraslace po zakonu karlovarskome. Pri kristalizaciji magme 

 vidi se da su zauzeli u kamenu razne smjerove; često se tek dodi- 

 ruju, a kad i kada prodiru jedni kroz druge, stvarajući medjuprostore, 

 u kojima je našao mjesta za svoj razvoj piroksen. Glinenac je dosta 

 svjež, jer ga je rastrožba tek malo zahvatila; produkti rastrožbe vide 

 se kao sitni bezbojni listići (muskovit?) jačega loma svijetla od sa- 

 moga glinenca i znatna dvoloma tako, da interferiraju u živoj boji. 

 Više puta je zapaziti, kako su glinenci nešto malo u luk svinuti, po- 

 kazujući valovito potamnjenje, što govori, da je taj dijabaz bio izvr- 

 gnut gorskome tlaku ; taj je tlak bio uzrokom, da su glinenci raspu- 

 cani sad u smjeru kalavosti, sad posve nepravilno, a u te je puko- 

 tine zašla kloritična tvar svjetlo zelene boje, te ih ispunja. Vrst gli- 

 nenca dala se odrediti na nekoliko zgodnih piereza. Tako sam motrio 

 prereze, gdje je izlazila pozitivna raspolovnica nešto malo na strani 

 u vidnome polju, a kut potamnjenja iznosio je kod tako orjentiranih 

 prereza 8^ 9°; prerezi glinenaca, koji su ležali gotovo okomito na 

 negativnoj raspolovnici pokazivali su koso potamnjenje u iznosu od 

 19^', 21'-', 22^. Glinenac dakle našega dijabaza pripada grupi ande- 

 zina. 



Piroksen je nešto rjedji od glinenca. Razvio se u alotrio- 

 morfnim individuima sivkaste boje, koja mjestimice kao da pokazuje 

 slabašnu nijansu u ružičastu obojenost. Ni na jednom individuumu 

 nisam mogao da zapazim sraslaca, koji su inače kod piroksena u 

 dijabazima jako česti. Svojom bojom, pa jakim lomom svijetla ističe 

 se izmed be/.bojnih glinenaca, koji ga sijeku i u nj zadiru, kako je 

 to već redovito u dijabazu kod ovih dvaju sastojaka. Uz prizmatsku 

 kalavost, vide se i pukotine, koje odgovaraju vertikalnome pinakoidu; 

 te su pukotine redovito ispunjene kloritnom tvari, koja pokazuje 

 slabašnu zelenkastu boju. Inače je piroksen posve svjež. Na nekim 



