141 



U drugome odsjeku prvog dijela izračunao sam iz hodografa našeg po- 

 kupskog potresa od 8./X. 1909. i južno-njemačkog potresa od 16./XI. 1911. brzine 

 širenja longitudinalnih valova u raznim dubinama, te našao s pomoću obih 

 metoda: 



D km 200 400 560 672 740 810 220 



kome je ishodište na površini zemlje) izađe u udaljenosti od 200 km na povr- 

 šinu zemlje, prodre na svome putu do dubine od 3,7 (2,9) km, a u toj dubini 

 je brzina longitudinalnog vala 5,56 km sec, i t. d. U dubini od c c a 60 km na- 

 lazi se ploha velikog diskontinuiteta, t. j. brzina širenja longitu- 

 dinalnih valova skoči od 5,8 na 7,9 km/sec; to je najbolji dokaz, da u 

 toj dubini počima posve različit, nama vjerojatno nepoznat materijal. Za dubinu 

 pokupskog potresa našao sam 21,7 (23,4) km, a za južno njemački potres 41,2 

 (35,3) km. Dubinu prvog potresa odredio je svojom indirektnom metodom moj 

 otac sa 25 km, a drugog sa 45 km. Oba se rezultata vrlo dobro međusobno po- 

 dudaraju. Spomenuti treba, da u reduciranome problemu počam od epicentralne 

 udaljenosti od cea 220 km dolaze do površine zemlje dvije serije longitudinal- 

 nih valova: jedna serija P, koja se rasprostire samo kroz gornji sloj, a druga 

 P prodre u donji sloj, gdje se naglo lomi, te se vraća iza ponovnog loma na 

 površinu zemlje. 



II. Iza kako sam za reducirani problem izračunao hodograf do epicentralne 

 udaljenosti od 12000 km, računao sam Herglotz-Wiechertovom metodom brzinu 

 širenja longitudinalnih valova do dubine od cea 2700 km. Kao primarni hodograf 

 služio mi je onaj, što ga je konstruirao moj otac za srednju dubinu potresa od 

 25 km na temelju mnogobrojnih potresa („Rad" 204. Zagreb, 1914.). Slijedeća 

 skrižaljka daje brzine širenja -za neke odabrane dubine: 



Na pr, potresna zraka, koja u udaljenosti od 3023 km izlazi na površinu 

 zemlje, prodre na svome putu do dubine od 632,9 km i u toj dubini šire se 

 longitudinalni valovi brzinom od 9,59 km/sec, i t. d. 



Rezultati ove radnje podudaraju se za dubine veće od 700 km vrlo dobro 

 sa gottingenškim istraživanjima, akoprem su oni rabili sasma drugi hodograf i 

 brzinu emergencije (širenja u najgornjem sloju). Meni je uspjelo također da 

 nađem i plohe diskontinuiteta u dubinama od cea 1200, 1700 i 2500 km, koje su 

 gottingenški učenjaci našli. Osim toga našao sam ja još jednu plohu diskonti- 

 nuiteta u dubinama od 2000 km. 



Za manje dubine od 700 km ne slažu se moji rezultati sa onima göttin- 

 genških stručnjaka, jer su oni uzeli ishodište svakog potresa na površini zemlje. 

 Osim velikog diskontinuiteta u dubini od 60 km našao sam jedan u dubini od 

 cea 120 km, koji su već mnogi iz istraživanja zemaljske teže naslućivali, zatim 

 drugi u dubini od cea 400 km. Ovaj se dobro slaže sa poznatim već Milne- 

 Laskinim diskontinuitetom u dubini od 1/20 zemaljskog polumjera, koji je 

 kasnije i Benndorf potvrdio. 



Pod konac dajem hodografe za valove P za razne dubine najgornjeg sloja 

 (0—60 km), u kome tek po svoj prilici leže ognjišta gotovo svih 

 potresa, te pokazujem podijobu energije s obiju strana infleksijonog kruga. 

 Ovo je osobito poučno, što se vidi kako jak (katastrofalan) mora da je potres 



