170 



do Himalaja in Kitajskega, Oster mraz in sneg ga poženeta jeseni 

 in pozimi v dolino, kjer se pojavi na skalnatih stenah, po razvalinah, 

 gradovih, cerkvenih stolpih in sploh visokih stavbah. Prve kopne 

 dni pa se vrne v svoj planinski raj. 



V Noriških, Ziljskih in Karnijskih alpah, po Karavankah, Julijskih 

 in Savinjskih alpah je stalen, toda ne pogost gnezdilec. Pravi turisti 

 ga poznajo in znan jim je njegov klic, podoben kalinovemu. Že 

 Val va zor nam poroča v svojem opisu Kranjske o „reseijskih ptičih", 

 kl spadajo k podzemeljskim ptičjim prezimovalcem. ') O njih piše 

 „da so to ptički manjši od kraljička, katerim nišo znali drugega 

 imena kakor „reseljski ptici" (Rasseler Vögel), ker se namreč v obilici 

 nahajajo pri Reseljah v Vipavi. Ti ptički gredo jeseni v luknje, raz- 

 poke in prepoke v skalovju in se ne prikažejo iz njih pred spomladjo". 

 Po Dežmanovem mnenju-) je kraj „Rassel" identičen s krajem Reselje 

 (Erzel) nasproti Vipave. Na razvalinah starega vipavskega gradu 

 in seveda tuđi po^skalovju sosednjih krajev se pokaže s prvim snegom 

 na Nanosu in Čavnu skalni plezalec, ki ga po pravici imenujejo 

 alpskega kolibrija. Splošno prebiva ta ptica po kranjskem visoko- 

 gorju, prezimuje pa v dolini. Po vsej Gorenjskej ga lahko opazujemo 

 pozimi na starih grajskih stavbah in po stolpih, prikaže se tuđi pri 

 Zagorju, V Krškem je ćelo priletel nekega zimskega dne v šolsko 

 sobo; na Ljubljanskem barju je njegovo priljubljeno prezimovališče 

 kamnolom pri Notranjih goricah, tuđi v idrijski okolici se pokaže v 

 zimskem času. Tako Dežman, ki meni da se nanaša Valvazorjeva 

 opomba o „reseijskih ptičih" na skalnega plezalca. Frever"^) ga 

 omenja le splošno kot planinsko ptico in navaja zanj naslednja, po 

 Zoisu nabrana domača imena: maverca, zidna maverca, marva in 

 mrtvaščica. Erjavec'*) ga nazivlje „skalni plezalec" in ga omenja 

 tuđi le splošno kot visokogorskega prebivalca s pripombo, da ga je 

 nekoč opazoval zgodaj spomladi na medvedgradskih razvalinah blizu 

 Zagreba. Ferd. Schulz •'') ga je opazoval avgusta leta 1878 na vrhu 

 Triglava, leta 1868 na skalovju pri Zagorju in pozimi leta 1861 na 

 vrtnem obzidju v Novem mestu. Po njegovi navedbi se prikažejo 

 vsako leto posamezni skalni plezalci v kamnolomih pri Gorici v 

 ljubljanski okolici. Dr. J. Ponebšek ga je videl na kapiteljskem 

 zvoniku, na magistratni hiši in sploh na visokih poslopjih v Novem 

 mestu meseca avgusta v letih 1900—1903. Po njegovem sporočilu 

 80 ga opazovali redno na Kosci, to je na hribu nasproti zagorskemu 

 kolodvoru. Iv. Cof je dobil skalnega plezalca (rf"), ki so ga 4. marca 

 1918 našli mrtvega poleg cerkvenega stolpa v Tržiču na Gorenjskem. 

 Nadalje je opazoval v devetdesetih letih več let zapored posamezne 

 skalne plezalce (včasih tuđi več skupaj) na konglomeratni steni 

 Kokrske debri pod Kranjem, kjer imajo kanali in gnojišča prost iztok; 



1) Valvasor, Johann Weichard Freiherr v., Die Ehre des Herzogthumes 

 Krain. IIl. Buch, 35. Kapitel, stran 450. 



') Deschman K., Beiträge zur Ornithologie Krains. Mittig. d. Musealvereins 

 1, Krain, 1889, stran 269 (naturt. Teil). 



2) Freyer H., Fauna der in Krain bekannten Säugetiere, Vögel 



1842, stran 24. 



*) Erjavec, Domače in tuje živali. 1870, 111. del, 1. snopič stran 164. 



5) Schulz Ferd., Verzeichnis der bisher in Krain beob. Vögel. Mitteilg. d. 

 Musealver. f. Krain, 1890, stran 347. 



