52 



quod eadem tribus vicibus tales nebulas juverit conficere, semel circa 

 festum S. Viti in monte Medved matutino tempore ..." (Ibid. Str. 241.). 



1704. godine 14. ožujka u Zagrebu. Torturalno preslušanje Jage 

 Cestarke „. . . I da je vrag imenom Filip dohajal vu to njihovo spra- 

 višće i da su se već na Medvednici spravljale se, negda pak i 

 na Okićnice . . ." (Tkalči^: Izprave o progonu vješticah u Hrvatskoj. 

 Starine 25. Str. 27.). 



1734. godine 23. ožujka. Barbara Uagichek, žena Matije Hrelicha 

 na mukama u Lukavcu „. . . poveda, da je pervi put na goru Med- 

 vednu na bellem koniu s uraghom odjahala . . . Zatem poveda, 

 da se ie na Medvednicze goztilla, gibaniczu jella, kotera iz pse- 

 nicze szuegha Turovogha Polya billa je iz sirra i maszla, kai su po 

 mlade vechere luczkem kravam jemalle, y ona da ie rechenu giba- 

 niczu delati pomagalla, i da je billa gibanicza tak velika kuliko je 

 vsze Turovo Polye, y da iz the gibanicze ni vszake czopernicze ku- 

 liko jedan perszet dopallo . . ." (Laszowski: Codex turopolijnsis IV. 

 Str. 609.). 



1734. godine 26. ožujka u Lukavcu. „Per nos infrascriptos a do- 

 mino comite exmissos torturale examen exaudiendum Magdalenae 

 consortis Georgii Colapajnia . . . Tho takaj poveda, da ie najpervj 

 put SZ nimi na Medvenichu zaletella . . ." (Ibid. IV. p. 613.). 



1743. godine 7. veljače u Zagrebu. Torturalno preslušanje Bare 

 Dugan „. . . takaj poveda, da jednu mladu subotu vrag peklenski gori 

 spomenute kakoti i nju na Medvednicu odpeljal vu hintovu . . . 

 Odkuda potlam s Dedovicum confranterana je i njoj vuz oko pove- 

 dala je, da su na Medvednici skup bile". (Tkalčić: Izprave o pro- 

 gonu vješticah u Hrvatskoj. Starine 25. Str. 38.). 



1743. godine 9. veljače u Zagrebu. „Jela Miherich na dalje po- 

 veda, da leto prešastno v jeseni noćno vreme vrag peklenski vozil 

 je nju i Baru Duganku, Dedovicu, staru Profetku i Premicu, one druge 

 vozil je Vaganić i to na Medvednicu . . . Margareta Dedovka 

 iskazuje ... i da je više puti na Medvednicu letala ... na dalje 

 takaj valuvala je, da je leto prošastno okolo hajdene žetve na Me- 

 dvednici vu kompaniji druge dobro v pamet vzela ... da je i ona 

 (šoštara Ferenca žena) na Medvednici s njom bila." (Ibid. Str. 41). 



Uporedo uz ove posve pučke podatke nailazimo u 18. vijeku i 

 na literarna svjedočanstva o imenu naše gore, u djelima naučnog 

 značaja. Između ovih navodim slijedeće: 



1740. izdao je u Zagrebu Ivan Orlović Belostenec svoj Gazo- 

 phylacium, kome je pridao Kratek pridavek nekojeh rechih u ove 

 sztranke knyige zaosztavlyeneh, ali za doszta neisztolmachenech rechmi 

 diachkemi. Ovdje on na strani 213. navodi: Medvednicza gora. 

 Planina verhu Zagreba. Mons ursinus. 



Medu podatke 18 vijeka spada i opis gore Medvednice od 

 Rafaela Levakovića, što ga navodi Krčelić u Historiam cathedralis 

 ecclesiae zagrabiensis partis primae, Tomus I. Zagrabiae (1772) pag. 3. 

 „Raphael vero Levakovich olim Zagrabiensis canonicus et episcopus 

 Samandriensis, dein D. Francisci Seraphici in Peligione Alumnus in 

 sua quom scripsit de esclesia zagrabiensi historia typis nunquam 

 edita, sed a me uti sua manu scripta est, Viennae 1748. aquisita 

 hoc in Mateia ita scribit: . . . Hanc ferme per mediam ab ipsio Stiiae 

 Alpibus inscipiens mons secat, vario in ramos diffusus, antiquio in 



