Osvrt na obznanu „Nauke o životu bilja^' uz neke 



terminološke bilješke. 



Nema sumnje, da je g. M. Urbani u svojoj obznani moje „Nauke o ži- 

 votu bilja" (Glasnik hrv. prirod, društva, God. XXXI. Polov. 1., p. 145, 1919) sa 

 ovim djelom zadovoljan, pa konačno i preporuča to djelo interesovanoj javnosti. 

 Od njegova se suda ne udaljuju niti mišljenja K. Babica u „Nastavnom Vje- 

 sniku" (Sv. VI., 1919, p. 309). Vl(adimira) D v(ornikovića) u „Jugoslovenskoj 

 Njivi" (1919, Br. 16. p. 257.) i Ferd. Seidla u Ljubljanskom Zvonu" (1919, 

 p. 313). Sve ove obznane obaziru se samo više ili manje na općeniti karakter 

 djela, tek jedini M. Urbani iznaša i neke podrobnije opaske, na koje se želim 

 razjašnjenja radi osvrnuti. 



Veseli me samo priznanje g. ocjenjivača, da je to djelo u neku ruku ipak 

 „naše". Moja je namjera bila, da populariziram rad naših radenika na tom po- 

 dručju, kako to čine i drugi narodi za svoje ljude. Šteta samo, da je na tom 

 radnom polju učinjeno kod nas tako malo, da je po mojem vlastitom sudu još 

 uvijek jako daleko od toga, da to djelo bude posve naše. Naročita želja auto- 

 rova, da djelo bude ukrašeno sa što više originalnih naših slika nije mogla da 

 bude ispunjena. Pripravljanje originalnih slika nije lak posao i oduzima previše 

 vremena, a da bi tome u kratkom natječajnom roku za ovo djelo moglo biti 

 udovoljeno. S druge sam strane i radi prevelikih troškova opreme morao po- 

 segnuti za gotovim klišejima. Nikako ipak nije opravdan prigovor, da „nije 

 ugodno naći" u djelu jugoslavenske akademije sliku sa napisom „Blinder Ver- 

 such". Upravo ova slika ne može biti drugačija, jer je to „originalni sni- 

 mak originalna pokusa" od samog autora toga pokusa, pa kao takav ima 

 kud i kamo veću vrijednost. Ovaj će znameniti pokus malo tko moći opetovati 

 radi poteškoća u tehničkoj provedbi. Do danas još nija taj pokus nitko ope- 

 tovao,^ pa sam zato i označio sliku kao „Fröschelov pokus", koji ne može biti 

 drugačiji nego ga je on sam snimio". Onaj njemački napis ne može prama tome 

 smetati Jugoslavensku akademiju. 



G. ocjenjivač žali, što imena trava nijesu označena hrvatskim imenima i 

 ako sam priznaje, da na tom polju vlada velika zbrka. Naš narod ne razlikuje 

 dobro trave, te često iste trave zove raznim imenima i obratno, pa će trebati 

 i dosta stručnjačke suverenosti u postavljanju narodnih imena. Zato ipak 

 se ovoj^ želji u slučaju drugog izdanja može dragovoljno udovoljiti. 



(j. ocjenjivač mi zamjerio, što u knjizi nije našao nješto više o descen- 

 decetnoj teoriji, o postanku vrsta, mutacija i uopće o razvoju bilja. Prije svega 

 ističem, da sam nastojao, da u knjizi izostavim veće teoretičke probleme 

 opće biologije, kako sam to prigodice na str. 5. i spomtnuo, pa je stoga 

 razloga morala izostati i descendentna nauka, koja nesumnjivo ide u opseg 

 općene biologije, dok je moja knjiga bila namjenjena poglavito specijalnoj 

 biologiji bilja. To je prvi razlog, radi kojega sam se morao odlučiti, da 

 probleme razvoja bilja u ovoj knjizi u koliko je to moguće mimoidem. Danas, 

 hvala nastojanju Hrv. prirodoslovnog društva, imamo zato Delageovu „Nauku 

 o razvoju". Drugi je razlog formalne naravi. „Nauka o životu bilja" morala bi 

 prema natječaju „Jugoslavenske akademije" obasizati najviše 20 štampanih 

 a rak a, pa samo sa zahvalom mogu istaknuti, da je Akademija pristala na to, 

 da prekoračena tri štampana arka radi cijelosti štampa. To su bili opravdani 

 razlozi, s kojih su nekoja poglavlja morala biti skraćena, a nekoja kao n. pr. 

 „Život bilja u prošlosti" uopće izostala. 



G. ocjenjivaču ne sviđa se naš terminus „žila" za stariji naziv „pro- 

 vodni snopić" (njem. „Gefäs^;biindel", fra ne. „faisceaux";. Ovaj naziv „pro- 

 vodni snopić" nije drugo do doslovni prevod stranih termina. Pogotovo riječ 

 „snopić" nije, po mojemu mišljenju zgodno, jer se tu ne radi o kratkom svesku, 



