67 



već o sistemu, koji se provlači dužinom čitave bilji^e analogno kao žile u ži- 

 votinja. 1 izraz „cijevni svesci" nije najzgodniji, jer ovi ne sastoje uvijek od 

 trahealnih elemenata, a često samo iz mehaničkih. Pogotovu iz ovoga razloga 

 ne valja izraz „cijevčice" ili „provodne cijevčice", kako to predlaže g. Urbani. 

 Baš sa funkcionalnog stanovišta držim dobar izraz žila, pošto time može biti 

 označena i provodna i učvrstna odnosno mehanička funkcija. Sa izrazom „žila" 

 spojen je i pojam dugačkog protezanja i razgranjenja kao n. pr. vodena žila, 

 rudna žila, žile u životinja. To, što narod zove korijenje žilom ne može nas 

 i ne smije smetati, jer u naučnoj morfologiji bilja ne poznajemo taj izraz za 

 korijen. Mi poznajemo samo morfološki pojam korijena. Tražimo li nasuprot u 

 narodu izraz za ovaj sistem razgranjenih i nehotice moram reći „žilica", to ćemo 

 viđeti, da se naziv „žilica" pokriva sa anatomskim pojmom žila. Tko je upućen 

 u anatomiju bilja i vidi primjerice u monoiiotiledona ili u paprati onaj razgra- 

 njeni sistem zasebnog staničja, koje se po stanovitom zakonu provlači čitavim 

 biljnim tijelom, a ima funkciju provodnu i mehaničku, toga može pojam žilj- 

 noga sistema u bilja posve zadovoljiti. 



Jednako se g. ocjenjivaču ne sviđa pravo riječ „polen", koju sam upo- 

 trebio umjesto dosadanje riječi pelud, za koju filološki stručnjak dr. Mare- 

 tić kaže, da nikako ne valja i da se mora napustiti. G. ocjenjivač mi krivo 

 čini, ako misli, da sam jednako napustio i riječ „cvijetni prah" i ako ovu riječ 

 smatram u stručnoj literaturi neupotrebivom. Ne možemo dobro reći „mješi- 

 nica cvijetnoga praha" ili „tetrade cvijetnoga praha", „jezgra cvijetnoga praha" 

 i t. d. jer riječ prah označuje kolektivan pojav. Bolje je reći „polenova mje- 

 šinica" ili „polenove tetrade" ili „polenova jezgra". Obzirom na to, da i drugi 

 svjetski nnrodi upotrebljavaju taj terminus, to nema zapreka, da ga i mi ne 

 primimo. Naglasujem, da nijesam nigdje rekao, da moramo isto tako napustiti 

 izraz ,,cvjetni prali", koji će se u izvjesnim prilikama, a naročito u popularnoj 

 literaturi (analogno kao i Nijemci „Blütenstaub") moći i nadalje upotrebljavati. 

 Ja sam jedino napustio nevaljali izraz pelud. Ne razumijem, zašto Srbi ne bi 

 htjeli poprimiti izraz polen, ako i sam g. ocjenivač kaže za taj naziv „da se 

 nalazi i u srpskih pisaca". Priznajem, da se je teško priviknuti na nove ter- 

 mine, dok je škola uvriježila u nama drugačije nazive, no sa malo volje za 

 napredkom ide i to. G. ocjenjivač predbacuje mi, da i sam nijesam taj izraz 

 konnsekventno proveo, jer govorim „o polenovom zrncu i o prašnim mješini- 

 cama". Priznajem, da bi bilo bolje reći na tom mjestu polenove mješenici, no 

 i prasne mješinici nije zlo prema mojem nazoru, te bi jedino nekonsekventno 

 bilo, da sam rekao mjesto prasne „peludne" mješinici ili mjesto prašnice 

 (= polenovnice) „peludni ce". Naglasujem, da samo riječ pelud ne ću da 

 upotrebljavam. 



Zahvalan sam g. ocjenjivaču, da mi je dao prilike, da se pozabavim ovim 

 terminološkim pitanjima, koje sam ovde razložio. G. ocjenjivač je jamačno opa- 

 zio, da sam naročito u terminologiji anatomije i fiziologije u mnogome pošao 

 svojim putem ne naslanjajući se na dosadašnje. 



Neke druge primjetbe g. Urbania rado uvažujem, a još bi mi bilo milije, 

 ako bi što prije doživio drugo izdanje, u kojemu bi to uvaženje došlo do 

 izražaja. Dr. V. Voiik. 



