69 



Svakomu pak od nas poznato je, koliko je i on sam ulio duše i srca u 

 svoje na oko mrlve rude i kamenje. 



To je jedno. 



U drugu je ruku Tucan, a po njemu i H. P. D., u svojim čisto naučnim 

 podvizima reprezentant ove, težnje naših prirodoslovaca, da u metodama i duhu 

 našeg naučnog nastojanja ispoljimo sebe kao dio jedne zasebno karakterizo- 

 vane kulturne nacije. Istina je, da smo još na najdonjoj stepenici tog našeg na- 

 stojanja. U stvari je naime ovo: Nema sumnje, da je nauka internacionalna. Naučni 

 rezultati Francuza Curie-a i oni Japanca Noguchi-a, po svojoj su objektivnoj 

 vrijednosti posve neovisni o narodnosti spomenutih istraživača. No ako dobro 

 zavirimo u razvoj neke naučne grane u stanovitom narodu n. pr. u 

 razvoj fizike u Engleskoj ili fisiologije u francuskoj, to ćemo vidjeti, da stanovite 

 prirodoslovne naučne grane nose na sebi ipak biljege, što su im ih udarile 

 legije naučnih radnika dotičnih naroda. Ti se bilježi slažu i ujedinjuju u karak- 

 teristične linije, u jasno izrađene struje i škole naučne. A jakost tih linija u 

 stanovitoj nauci, što potječu od stanovit,e nacije, također je razmjer genija 

 narodnog. 



Mi smo Jugoslaveni još vrlo daleko od toga, da prirodoslovnom naučnom 

 razvoju udarimo svoju ma i skromnu liniju. No zato ipak ne smijemo da se 

 odreknemo mogućnosti, da se to ikada zbudne i da u svom naučnom radu i 

 nastojanju slijepo kopiramo podvige, probleme i naučne metode velikih kulturnih 

 naroda. Neka nam budu pred očima i neka nam služe kao podstrek naše snage 

 ostali slavenski narodi, osobito Rusi, koji su ne samo u literaturi rekli nego 

 su i u prirodnim naukama počeli govoriti svoju originalnu riječ. Treba samo 

 spomenuti značenje velikog Mendelejeva u razvoju kemijske nauke. 



Ove je dve velike stvari unio Tucan u rad H. P. D. i njima posvetio 

 sve svoje sile. Baš zato je sad H. P. D. dobilo općenito narodno i kul- 

 turno znam eno vanj e. A to je Tućanova zasluga! Ona nije ostala neopažena. 

 Pravo su naime imali oni, koji su su stavili u Tućanove ruke povjereništvo za 

 prosvjetu i vjere u našoj užoj domovini, jer su opravdano držali, da će on kao 

 prokušani radnik — ne na riječi nego na djelu — duh svoj, koji se tako lijepo 

 ispoljio u razvoju H. P D. u zadnjim godinama, unijeti u vascijeli naš kulturni život, 

 u rad i nastojanje sviju naših kulturnih institucija. 1 on se tog teškog posla nije 

 preplašio. Primio ga je u svoje ruke, no političke promjene, u značenje kojih 

 nije ovdje mjesto da se upuštamo, ponukale su ga na demisiju. Odstup njegov 

 nije i ne smije biti pad njegov. Jer Tucan nije reprezentant dnevne poliiičke 

 struje, nego ideje kulturnoga našeg razvoja i kulturne naše energije. A ta po 

 prirodnim zakonima ne propada. Zato se upravo radujemo, da se opet može 

 ta energija usredočiti u kojemu društvu i nadalje visoko nositi barjak gore iz- 

 taknutih naših nastojanja. Neka bude uvjeren, da ćemo ga svi i odbornici i čla- 

 novi jos većma poduprijeti u njegovu idealnom nastojanju, jer tvrdo vjerujemo, 

 da je upravo onaj duh, što ga je on udahnuo H. P. D. zalog daljnjeg njegovog 

 razvoja i prave uloge njegove u našem narodu. Jer ide vrijeme i nije više da- 

 leko, kad će opet zagraktati, na H. P. D. i njegov rad svi oni, koji su već dugo 

 skupljali ijed svoj nad lijepim procvatom njegovim i ne će prezati pred nika- 

 kovim sredstvom, da taj rad osujete. No mi se ne bojimo! Ne bojimo se zato, 

 jer nam je voda neuplašivi naš Tucan, a ja Vas sve pozivljem kao predsjednik 

 H. P. D., da se smjelo i ve.selo okupimo oko njega. Da živi dr Fran Tucan, da 

 raste i cvate H. P. D.! (Burni živio!) 



Gospodo i gospođe, članovi društva! 



Prelazimo sada na dnevni red naše glavne skupštine, pa sam slobodan 

 da prema društvenim pravilima održim kratko jedno, predavanje i to: Zna- 

 čenje kemijske ravnoteže u prirodi i životu" (Štampat će se u ..Prirodi") 



Nadalje treba da se ovjerovi zapisnik XXIX. glavne skupštine. Štampan 

 je u XXXI. godišnjaku „Glasnika'', pa je svaki od gg. članova imao prilike, da ga 

 pročita, pa stoga molim slavnu skupštinu, da ga prihvati bez čitanja (Prima se.) 



Prelazimo dalje na program skupštine. 



Na dnevnom je redu kao druga točka izvještaj tajnika o poslovanju dru- 

 štva u godini 1919. Budući da vrijednog našeg tajnika dra. Finka nema, jer je 

 bolešću spriječen to će g. potpredsjednik dr. Tucan njegovo izvješće pročitati : 



Slavna skupštino ! 



Prošle godine je ustanovljeno ovdje, da su u savezu sa sve snažnijim 

 poslovanjem društva, postajali izvještaji na glavnim skupštinama sve mršaviji. 



