Fermentacija i mikologija jednog stavlja. 



Dr. N. Smodlaka, Beograd. 



U planinama centralne Evrope, naročito u Alpima do 3000 me- 

 tara, raste jedan štavalj. On je verovatno, po velikoj visini na kojoj 

 se nalazi i po izuzetnoj ulozi koju igra samo u Alpima, dobio ime 

 alpijskog, dakle Rumex alpinus L. 



Ovaj je štavalj dugovečna biljka; on se usto vrlo naglo razvija 

 i rasprostire, ugušujući okolnu vegetaciju. Druge travaste biljke teško 

 mu se odupiru, jer on brzo i u masama izbija, blagodareći svome 

 korenju i semenju koji se dobro sačuvaju. Semenje, pored toga što 

 lako izdržava nepogode, snabdeveno je još i jednim izraštajem za 

 rasprostiranje, te ga vetar i voda lako raznose ; a rizome, koje hori- 

 zontalno naglo rastu, dostižu vrlo velike dimenzije. Ovo brzo umno- 

 žavanje zaštićeno je još i tom okolnošću, što stoka obilazi kiseli 

 štavalj kao otrovni Veratrum i gorku lincuru. Zato se po planinskim 

 pašnjacima i pored stasite lincure i Veratrum-a nalazi u izobilju i 

 moćnog stavlja. Naročito ga ima mnogo okolo alpijskih sirnica. 



Ali iako marva ne dira u ovu biljku, iako se biljka smatra ko- 

 rovom, ipak je i ona iskorišćena, pa se čak i neguje po zabačenim 

 švajcarskim selima. A neguje se radi hranljivosti lišća koje je upo- 

 trebljivo tek pošto se na jedan prost i primitivan način zgotovi. 

 Ovako spravljeno lišće, ukoliko se ne potroši odmah, služi kao 

 dobra primesa zimskoj hrani za svinje. 



Ovo nije usamljen primer ove vrste ishrane. To se isto radi 

 u Alpima takođe za svinje sa Cirsium spinosissimum, koji je sa svoje 

 bodljikavosti još neprijatnija travuljina. Nešto slično, napokon, ima 

 i u nas. To je hranjenje mladih pataka skuvanom koprivom (Urtica 

 dioica) ili št'irom (Amaranthus retroflexusj. Razlika je u tome što se 

 Rumex i Cirsium podvrgavaju fermentaciji kao kiseo kupus, dok 

 međutim kopriva i št'ir mogu se upotrebiti samo istoga dana, pošto 

 čim kaša počne da previre, patke ju ne će. 



Nema sumnje da je čoveka na ovakvo iskorišćenje ovih korova 

 nagnalo njihovo naglo razmnožavanje. Ovo naročito važi za štedlji- 

 vog švajcarskog planinca. On je u svojoj dovitljivosti došao na 

 ideja da štavljevo lišće bere i da ga na konopcima pod nastrešnicom 

 suši za zimu poput duvana u Makedoniji, ili da ga uzabravši skuva 

 i ostavi da fermentira. Vrenje se brzo obavi, i kaša se čuva takva 

 kakva je, ili se pak stavlja u naročite plitke, pravougaone rupe, 

 obložene daskama. Kaša iz buradi puna je nakisela soka, međutim 

 kad se ostavi u rupama, sok se ocedi, a ostatak se stegne u veliku 

 četvrtastu ciglu koja se zimi zamrzne i po snegu lako snosi u selo 

 radi upotrebe. 



* 



