26 



Sarcinia intermedia. — U tečnom milieu obrazuju se lepi pa- 

 ketići sarcinije. Na gelatini kolonije su žute, a obod im je udubljen^ 

 gelatina se ne rastapa. Ugrebotina na gelatini takođe je žuta, tamna 

 i razvija se postepeno u vidu guščjeg pera. Na agaru sloj je najpre 

 beličast, ali kasnije požuti. Buljon se odmah zamuti. 



Sarcinia carnea — obrazuje u buljonu Icpe paketiće koji sporo 

 rastu. Kolonije imaju boju crvena mesa, okrugle su i sjajne. Duboki 

 ubod u agar razvije se u vidu grozda. Buljon se zamuti. 



Što se tiče ostale tri vrste bakterija, koje sam uz ove izolovao, 

 obećavale su interesantne rezultate. Ipak okolnosti mi nisu dopustile 

 da ih identifikujem niti da ih podrobnije ispitam. Morao sam se 

 ograničiti na par opita. 



Jedna od te tri vrste, u vidu štapića, sporulisala je vrlo br/.o 

 i bila je neobično otporna prema toploti i suši. Druga jedna bila je 

 cinaeroba i obrazovala je samo sasvim male loptičaste kolonije. Treća 

 je lako rastvarala gelatinu i t. d. I ove su bile vrlo rezistentne. ' Ali 

 njihova otpornost ne iznenađuje toliko koliko otpornost spomenutih 

 kvasaca. Pošlo mi je naime za rukom povratiti kvasce iz jednog 

 posve suvog gelatinoznog tla posle punih 8 meseci, a uz pomoć 

 sterilisanog neprevrelog piva. Ostala vegetacija štavljevog vrenja — 

 naročito mukorineje — bila je vrlo delikatna i morala se obnavljati 

 svakih par nedelja. 



Mukorineje. 



U toku ispitivanja fermentacije nisam se našao samo pred ne- 

 koliko kvasaca i bakterija već i pred nekoliko mukorineja, verticilija 

 i aspergilusa. Izolovavši ih na uobičajeni način odvojio sam za 

 identifikaciju samo četiri vrste koje su mi se učinile od interesa. 



Mucor lusitanicus — Bru deri ein. ^) — Počinjem ovom vr- 

 stom iz drugarstva prema njenom otkrivaču g. Bruderlein, asi- 

 stentu profesora Chodat. On je nedavno, ispitujući jedno portu- 

 galsko kukuruzno brašno, naišao na jedan Mucor koji mu se u prvi 

 mah učinio kao Mucor racemosus Fresenius o kome ćemo uostalom 

 maločas govoriti. I doista, opis ovoga odgovarao je frapantno i toj 

 novoj formi. To se lepo vidi iz priloženog uporednog izvoda. Kako 

 je g. Bruderlein kod svoje gljive primetio i klamidospore koje 

 ga potsećahu na one stoje von Hagem^) opisao kod Mucor chri- 

 stianiensis, to je on i ovu vrstu nabavio iz amsterdamske centralne 

 stanice da bi mogao uporediti sve tri slične vrste. 



Evo tog upoređenja : 



Mucor racemosus. Mucor lusitanicus. Mucor christianicnsis. 



Sp orangiof ore. 



Visina 5 — 40 mm 2 — 30 mm 15—20 mm 



Širina 8—20 [j. 9—17 [j. 6—12 \). 



^) Bruder lein J. — Contribution ä l'etude de la Panification et ä la 

 Mycologie du mai's. — üeneve (1917). 



'■') Neue Untersuchungen über norwegische Mucorineen. „Annales myco- 

 logici" VIII. (1910), 270. 



