27 



Sporangije. 

 Diametar 20—70 \i. 45—70 [x 40—60 ft 



K 1 u m e 1 a. 



40—61 [X 30-50 [X 



30—40 |x 20—40 [X 



Spore. 



7—8 [j. 4—12 (X 



5—6 [X 4-9 [x 



Klamidospore. 



10—30 {X 

 9-20 [X 5-2C0 {X 



Sporangiofore ovih vrsta obrazuju zbijen busen, nepravilno raz- 

 granat u grozdove. Ovi nejednaki ogranci završeni su kod Mucor 

 lusitanicus sporangijama ili sporangijolama, i katkada su malo uko- 

 vrčeni. 



Membrana sporangija ne iščezava, ali je vrlo krta i ostavlja 

 mali okovratnik. Ona je išarana sitnim inkrustacijama koje potsecaju 

 na diatomaceje. 



Kolumele su slobodne, sferne ili kod lusitanicus jajaste. 



Spore su eliptične i bezbojne, ali kad su nagomilane žute su. 



Klamidospore imaju različan oblik, mnogobrojne su i obrazuju 

 se u svima gljivinim delovima. 



U tečnim milieima kao na pr. u širi ili u kiselim rastvarima 

 „Rauliu" primećuje se stvaranje oidialnih ćelija, a završeci končića 

 pomalo su nabubreli. Kulture u ovakvom jednom milijeu dale su 

 obilat micelium, suspendovan u tečnosti. Na končićima koji dopiru 

 do površine nalaze se sporangije. Ova gljiva raste na svima šećer- 

 nim i škrobnim tlima, i rastvara ih delimično ; ona je vrlo heliotro- 

 pična; ne stvara ni zigospore ni azigospore. 



Gospodin Bruderlein, koji je pri jednakoj svetlosti, vlazi i 

 temperaturi kultivisao na istom tlu sva tri mukora, primetio je sle- 

 deće razlike: Brzina rašćenja bila je otprilike dvaput veća kod M. 

 lusitanicus nego kod M. racemosus, a gustina busena mnogo jača. 

 Takođe i boja prvoga bila je svetlija od boje ostala dva. 



M. lusitanicus upoređen pažljivo s M. christianiensis različan je 

 i od ovog. Od znatnijih karaktera njima je zajedničko to što kla- 

 midospore dezartikulišu i fragmentuju sporangiofore i filamente. 



S obzirom na sličnost ove dve vrste g. Bruderlein je po- 

 mislio da one mogu slučajno biti samo polni izomeri, stoga je po- 

 kušao da dobije između njih zigote, ali nije uspeo. Tako je isto 

 bio negativan rezultat i moga opita između Bruder- 

 leinovog mukora i onoga koji sam ja našao u fermen- 

 tacionom produktu stavlja. Dakle i to je bio Mucor lusi- 

 tanicus — Bruderlein. 



Mucor circincloides — van Tieghem. — Sporangiofore su prave 

 i daju vrlo kratak, zbijen, zagasit busen koji dostigne visinu od je- 

 dnog santimetra. One su manje više razgranate u simpode s naizme- 

 ničnim ograncima koji su kratki, dosta pravi i uvek završeni jednom 

 sporangijom. Dužina sekundarnih ogranaka vrlo je različna; ona je 

 katkad tako slaba da sporangija izgleda direktno nasađena. 



