Floristički izlet na Vranjicu planinu u Bosni.^) 



(3. VIII —12. VIII. 1919.) 

 Prof. dr. K. Bošnjak. 



Iztraživanje Bosne u botaničnom pogledu možemo zgodno raz- 

 dvojiti: u ono prije okupacije Bosne po bivšoj austro -ugarskoj mo- 

 narkiji i drugo poslie okupacije. 



Iz vremena prije okupacije bilježi- botanička historija trojicu 

 izpitivača: francuzkoga geologa Ami Bouć-a iz god. 1837. i 1838., 

 dra. Otona Sendtnera iz 1847. i njeuiačkoga konzula u Sara- 

 jevu dra. Otona Blaua iz godina 1866.— 1871. Od ove trojice 

 samo je dr. 0. Sendtner bio u istinu botaničar, dok se ona druga 

 dvojica tek prigodice i onako uzput bave i vegetacijonim bosanskim 

 prilikama. Sve u svemu malo je botaničkoga iz toga vremena, ako 

 i jesu neke zabilježbe i interesantne i dragociene. 



Okupacijom Bosne započinje tek njeno pravo iztraživanje. 

 upravi bivše monarkije tamo, mogu političari imati svoje i oprav- 

 dano mišljenje, ali mi ćemo pohvalno priznati, da se je pod tom 

 upravom ili bolje uz izdašnu pomoć te uprave znanstveno mnogo 

 radilo ondje. Tako i u botanici. Čitava, rekao bih, vojska botaničara 

 putuje zemljom, sabire biljnu građu i rezultate svojih izpitivanja pri- 

 obćuje štampom svietu. Otvorilo se novo florističko područje, nada 

 sve interesantno svojim endemizmima i svojim snošajem prema sre- 

 dnje-evropskoj, alpskoj, mediteranskoj, bugarsko-dacijskoj, grčkoj, 

 dapače i južno-talijanskoj flori. Flora Bosne i t. z. ilirskoga pojasa 

 riešila je mnoga do tada mučna pitanja iz biljne geografije. 



U tom si je pravcu neprolazne zasluge stekao dr. Günther 

 vitez Beck od Mannagette, sada profesor botanike i direkfor bo- 

 taničkoga vrta njemačke univerze u Pragu. U godinama 1885. — 1896. 

 šest puta krstari on Bosnom uzduž i poprieko. Rezultate svojih 

 mučnih i napornih iztraživanja ostavio nam je u svojim djelima, kojih 

 ne može mimoići nijedan botaničar, koji se bavi ili kani baviti bilj- 

 nim svietom Bosne. Ali ne samo Bosne nego i okolnih zemalja: 

 južne Hrvatske, kvarnerskih otoka, Dalmacije, Hercegovine, Crne 

 Gore, sjeverne Albanije, Novopazarskoga sandžaka i Srbije. Vegeta- 

 cijone prihke svih tih zemalja riše on u svom monumentalnom djelu : 

 „Die Vegetationsverhältnisse der iilyrischen Länder". 

 Sve su naime spomenute zemlje za njega jedan poseban, svojim 

 osobitim biljegama obilježen floristički pojas: ilirski pojas. 

 Uz ovo glavno djelo, ne spominjući njegovih drugih mnogo- 

 brojnih, omanjih radova i članaka, od najveće je važnosti za pozna- 

 vanje bosanske flore njegovo djelo: „Flora Bosne, Hercegovine 



*) Ob ovom izletu referovao sam dne 30. siečnja 1920. na botaničkom 

 sastanku, što gaje priredio botaničko-fizioložki institut na zagrebačkom sve- 

 učilištu. Na želju neke gg. učestnika toga sastanka, iznosim ovaj referat, dakako 

 prerađen, u „Glasniku hrv. prirodoslovnoga društva". 



* 



