40 



po kosodrvini čistina, kamo stoka s ovoga ili s onoga razloga ne 

 zalazi ili ne može zaci. Na ovakovim samotnim mjestima znade se 

 nekada naći po koja vrst u tolikoj množini, da stvara „faci es" 

 čistine. Takovu sam jednu čistinu našao nedaleko glavnoga vrhunca 

 Krstačeva sa Gentiana acauUs L. var. excisa Presi, a na drugom 

 opet mjestu Krstača u jednoj kao zdenac provali Viola biflora L. 



Slika Vranjičinoga masiva ne bi bila podpuna, kada ne bi spo- 

 menuli i obilje njegove vode. Pod samim Krstačom, na njegovoj 

 iztočnoj strani razlilo se prokoško jezero — dugo kakovih 350 m 

 a široko od prilike 300 m — dok su okolne visine sa jugozapada 

 i juga pune vrela, čija voda odtiče u samo jezero. Ova vrela zovu 

 tamo pastiri „izvorima" pa tim imenom i označuju čitavi onaj kraj, 

 u kojem se vrela nalaze. Potočići, koje spomenuta vrela hrane, tvore 

 na svom putu k jezeru mjestimice omanje bare sa alpskim tresetom. 

 Ta tresetišta nisu dulja od kakovih dvadesetak koračaja, ali su biljno 

 interesantna, jer na njima cvatu Orchis bosniaca Beck, i Pinguicula 

 vulgaris L., kukcožderka sa svojim liepivim listovima. U neposrednoj 

 njihovoj blizini, ali ne na samom tresetu nego kraj potočića našao 

 sam u Hrvatskoj riedki Ranunciilus aconitifolius L. 



Osim „izvora" sa njihovim potočićima ima u Vranjici, posebice 

 na Krstaču i pod Ločikama i sniežnih potoka. Velika je naime na 

 Vranjici godišnja sniežna oborina tako, da često novi snieg zatekne 

 stari i da perioda vegetacije nije dulja od 4 mjeseca, za koje vrieme 

 mora sav biljni sviet da procvate i sjeme donese. Odatle u tim vi- 

 sinama dvogodišnjost ili trajnost skoro svega bilja. Po uvalama Vra- 

 njičinim ja sam sniega nalazio još u priličnoj množini, sve da je i 

 bila biizu polovica augusta. Sniežni potočići koji se ruše sa Krstača, 

 natapaju jednu oveću ravan na sjever od prokoškoga jezera tako 

 obilno, da nisam mogao u nju zaci. Ubrao sam ipak krajem uz 

 drugo Calt/ia alpestris Sch.N.K. Saxif raga aizoides L. i Saxifraga 

 stellaris L. Po obroncima pako uvala u neposrednoj blizini sniega 

 ljubičastu Soldanella alpina L. pa zanimivi Ranunculus crenatus W. 

 K. i Taraxaciim alpinum Hegtsh. 



Prema svemu, što dosada iznesoh o alpskom kraju na Vranjici, 

 jesu travnjaci, kosodrvina i obilje vode ono, što će svatko, tko u 

 ove krajeve zadje najprije zapaziti. Ali za botanika leži njihova vrie- 

 dnost i zanimivost u drugom. 



Ponajprije leži ona u sastavu tla. Osobitost je Vranjičine gro- 

 made da joj je trupina izgrađena iz arhajskoga škriljavca, kroz koji 

 na nekim mjestima izbija kristalinični vapnevac. Svaka od ovih pod- 

 loga nosi obično svoj posebni biljni sviet i dok inače imamo škri- 

 Ijavčevu i vapnenčevu floru dalekim briegovima rastavljenu, to ih na 

 Vranjici nalazimo zajedno, nedaleko jednu od druge, prema sastavu 

 tla sada škriljavčevu a sada opet vapnenčevu. 1 tu je nada sve za- 

 nimivo zapažati, kako ovu vrst na škriljavcu zamienjuje druga istoga 

 roda na vapnencu. Tako na pr. na škriljavcu Sedum alpestre Vili. 

 a na vapnencu Sedum atratum L. ; na škri javcu Phyteuma confusum 

 Kern., na vapnencu Phyteuma orbiculare L. ; na škriljavcu Homogyne 

 alpina Cass., na vapnencu Homogyne discolor Cass., dočim Phyteuma 

 obtusifolium Freyn raste na jednom i na drugom. 



