Zanimiv kurji bastard. 



Pavo cristatus L. cf X gallus domesticus — cochinchinensis 9- 



•f Dr. Gvidon Sajovic. 



V poletju 1919. me je opozoril moj dolgoletni znanec in ptičji 

 ljubitelj, g. Ivan Cof iz Kranja, na zanimivega bastarda med pavom 

 in domačo kuro kohinhinske pasme. Redki slučaj me je še zlasti 

 zanimal, ker mi dotlej tak kurji bastard ni bil znan. Toda prepričal 

 sem se, da so potomci takega križanja tuđi v slovstvo le malo 

 znani. Vpogled v obsežno slovstvo, ki sem ga imel v Ljubljani le 

 malo na razpolago, mi je omogočil z izredno prijaznostjo vseuč. prof. 

 g. dr. Avg. Langhoffer iz Zagreba, za kar mu izrekam na tem 

 mestu iskreno zahvalo. 



Proučavanju bastardov so posvečali vobče premalo pozornosti. 

 Večinoma so videli v tem nekako igračkanje prirode, ki je vzbujalo 

 zanimanje le zaradi svoje posebnosti napram enolični normalnosti. 

 Zato imamo iz preteklosti malo poročil o bastardih in še ta so ne- 

 zadostna in malo zaupanja vredna. Sele v zadnjih treh desetletjih so 

 pričeli to vprašanje natančnejše proučavati. 



Ko so temeljitejše raziskavali medsebojno križanje vrst istega 

 roda (unigenerno križanje) ali pa posameznih vrst dveh ali treh raz- 

 ličnih rodov (bigenerno in trigenerno križanje), se je pokazalo, kakšne 

 izredne važnosti je poznanje bastardacije, da se vzpostavi pravilni 

 prirodni sistem, ki odgovarja tuđi filogenetskim zahtevam. 



Nekdaj so obče mislili, da so bastardi neplodni. Raziskave so 

 ovrgle to splošno domnevo in pokazale, da je plodnost tuđi pri ba- 

 stardih zelo razširjena. Kakor navaja H. Po 11,^) moramo ločiti dvoje 

 vrst bastardov: za ploditev sposobne (tokonoti bastardi) in za plo- 

 ditev nesposobne (steironoti bastardi). 



In prav proučavanje plodnosti med bastardi nam pokaže sorod- 

 nostne vezi med posameznimi vrstami in rodovi. Zakaj iz vsek po- 

 izkusov križanja in reje bastardov sledi rezultanta, da, čim popol- 

 nejše so razviti potomci križanja in čim večja je njihova plodna 

 sposobnost, tem ožje sta si sorodni dotični dve sistemski skupini, 

 iz katerih sta poedinca, ki sta se sparila in jih zarodila. Poedinci, ka- 

 terih zarod je za ploditev sposoben, izhajajo nedvoumno iz enakega 

 toraj so si sorodni v najožjem smislu besede. Stopnjo sorodstva izvora; 

 med posameznimi vrstami in rodovi pa ocenjujemo prav po plodni 

 sposobnosti bastardov. Čim večja je ta, tem višja stopnja sorodstva 

 vlada med dotičnimi vrstami, ki smo jih križali; hkrati ko pada mož- 

 nost ploditve se pa oddaljuje tuđi sorodnostna vez. 



Najvišja sorodnostna stopnja se izražaja v tokonotiji, zato jo 

 nazivlje Poli protofilijo. Pripomniti pa moramo, da ona ne izklju- 

 čuje jalovosti (sterilnost), tako da lahko rečemo: tokonoti bastardi 

 so za ploditev sposobni, toda ne vselej plodni (fertilni). 



') H. Poli: „Ueber Vogelmischlinge" in „Mischlingstudien". 



