65 



Letalna peresa roke (I. reda) imajo ozko lisičje rjavo zunanjo 

 in široko črnojavo notranjo kosmačo. Letalna peresa rame so širja, 

 lisičje rjava in crno pegasta. Krmilna peresa so rjavkasto crna z be- 

 limi konci. 



Kljun je po vrhu sivkasto rožene, ob straneh svetio rožene 

 barve. Oči so rumenkasto rjave s črnikasto zenico. 



Krak ima spredaj sivo rožene, sicer pa rjavkasto rožene deš- 

 čice, prav takošne barve so tuđi deščice na prstih in kremplji. Oštroga 

 je na spodnjem delu temno, proti koncu zamazano svetio rožene 

 barve. 



Vobče je vse bastardovo perje več ali manj se svetlikajoče, 

 mestoma se kovinasto spreminja, dočim omenja Guyer (Atavism. 

 1909.) tovrstnega bastarda s popolnoma motnim perjem, čeprav je 

 bilo perje obeh njegovih . staršev moćno kovinasto se lesketajoče. 



V celotni dolžini je mera bastarda iz Visokega Q6-Ö cm, pri 

 pavu znaša pa največ pri samcih 125 cm, pri 9 95 cm. Peruti merijo 

 po dolžini 35'8 cm, pri pavu samcu 46 in pri samici 40 cm. Bastar- 

 dov rep je 37*4 cm dolg, pri pavu samcu do 60 (vlečka 130 cm), 

 pri samici 33 cm 5. in 6. letalno pero sta enako dolgi in najdaljši, 

 pri pavu je 6. letalno pero najdaljše. Kakor vidimo se te mere gib- 

 Ijejo med merami pava in pavinje, oziroma se bolj nagibajo k me- 

 ram zadnje, le peruti padejo pod pavjo mero in izražajo sličnost 

 s perutmi kokoši kohinkinke. 



Krak je pri bastardu 12-4 cm visok, prsti merijo: L (zadnji) 

 3*5 cm, II. (notranji) 6 cm, III. (srednji) 85 cm, IV. (vnanji) 5*4 cm ; 

 od teh mer odpade na kremplje pri: I. 1-2 cm, II. 1-85 cm, III. 2*3 cm 

 in IV. 1-35 cm. Oštroga je nalahno usločena in meri 3*3 cm, kljun 

 pa 5*4 cm. 



Kakor mi je povedal g. Cof, ki je bastarda nagatil, je bil ba- 

 stard samec s krepko razvitimi spolovili, o katerih mi pa podrobnosti 

 žal nišo znane, zato tuđi ne morem ničesar omeniii o bastardovi 

 plodni sposobnosti, iz česar bi lakko sklepali na stopnjo ožje so- 

 rodnostnih vezi med rodovoma pavo in gallus. 



Bastarda je kupilo ravnateljstvo deželnega muzeja v Ljubljani 

 in ga hrani v svoji ornitološki zbirki. 



V obširnem slovstvu o bastardih sem mogel izslediti edino le 

 en slučaj križanja med pavom in domačo kuro, iz česar sklepamo, 

 da so te vrste bastardi zelo redki. Pav se vobče nerad druži z osta- 

 lim! kurami, zato je tuđi prilika za parjenje manj možna kot pri ne- 

 katerih. drugih vrstah. Iz slovstva so mi znani le štirje pavji, bastardi. 

 Parjenje domače kure z njenimi divjimi ali udomačenimi sorodnicami 

 opaznjemo lahko v več slučajih. V naslednjih vrsticah navajam vse 

 znane mi slučaje križanja rodov pavo in gallus z ostalimi kuriimi 

 vrstami. Podatke in slovstvo sem povzel predvsem po H. Przi- 

 bramu (Experimentalzoologie III. Phylogenese, 83—87) in po H. 

 PoUu (Ueber Vogelmischlinge, Verhdl. d. V. Internat. Ornithol. 

 Kongr,, Berlin 1910, 399—469); v teh dveh delih najdemo vobče 

 razpravijanje o bastardaciji splošno in navedbo bogate k temu po- 

 glavju spadajoče literature. Na tem mestu navajam le kurje bastarde 

 rodov pavo in gallus, ker so s predmetom tega članka v zvezi in 



Glasnik hrv. prirodoslovnog društva. O 



