87 



hladna voda. U potočiću, koji pj^taje od ove vode, našao sam, 24. aprila 1914. 

 godine, pod kamenjem mnoštvo sitnih ljuštura jednog sitnog pužića, koji je bio 

 predmet naročite studije. 



Mala ljuštura je loptastokupasta, glatka, prozračna, sastavljena od tri pru- 

 gasta zavojka, koji su odvojeni dubokim svom i brzo rastu. Poslecnji je najveći; 

 grotlo je okruglasto-jajasto. Peristom prost, spoljašnja usna oštra, unutrašnja 

 usko kalozna i delimice pokriva pupak. Visina 1*3— 1'7 mm. Takva je otprilike 

 ili nešto manja i širina. Poklopac je okruglasto jajast, rožan i narančaste boje. 



Iz literature poznate su mi dve vrste, koje žive u izvorima Val. alpcstris 

 i Val. minuta. Opisani oblik iz okoline Treske ima neke sličnosti sa drugom, 

 francuskom, vrstom. Podudaranje je u obliku i donekle u veličini (visina V. mi- 

 nuta Drp. iznosi 1 mm u više, prečnik 1 mm). Razlika je u kroju pupka i po- 

 klopcu. Prema crtežu i opisu u Dipijevoj monografiji') francuskih mekušaca Val. mi- 

 nuta Drap, ima ceo pupak otvoren, dok je kod sv. nikolske vrste unutrašnjom usnom 

 pupak nešto malo zaklonjen. Iz originalne rasprave Draparnoa,-) koji je autor 

 ove vrste, ne vidi se sklop poklopca, međutim Dipi, u francuskom tekstu, veli: 

 da je iste boje kao i ljuštura t. j. rožno sjajan. Primerci valvata sa pomenutog 

 mesta imaju kako je rečeno, poklopac narančaste boje. Ovaj mi je karakter pao 

 u oči još na samom terenu, kad sam ih skupljao. Od interesa je pomenuti, da 

 životinja povlači za sobom poklopac duboko u grotlo. 



3. Skopski krečnjak. 



7. Maja 1911. godine dobio je g. dr. Mih. Šuškalo vi ć od jednog rade- 

 nika i Muzeju poslao komadić šupljikavog, rđastog krečnjaka, koji je na jednoj 

 površini prevučen tankom korom bigrovite mase. Između šupljikave rđasto- 

 prljave mase i pomenute bigrovite površine krečnjak je za debljinu 5 mm iskri- 

 stalisao. Krečnjak potiče iz opštinskog Majdana kod Kisele Vode u blizini Ba- 

 binog Doma kod Skoplja. Kad sam, aprila meseca 1914. god., bio u Skoplju, 

 g. Šuškalović poslao mi je i radenika, koji je i krečnjak našao. To je vrlo tre- 

 zven i ozbiljan čovek, tako da o provenijenciji ovog kamena ne može se po- 

 sumnjati. 



Po bigrovitoj površini vide se dve tanke i kao novac okrugle ploče (u 

 prečniku 15 mm). Jedna je ćela, a od druge se ukazuje samo polumesečasti 

 deo, pošto je prva delimice prekriva. Malo dalje od njih nahodi se samo polo- 

 vina od treće veće ploče. Po površini tih ploča nalaze se tačkasti ukrasi, tako 

 da sva tri ova oblika čine utisak ukrašenih numulitajli orbitoida. Sve me je 

 ovo jako interesovalo, pošto mi je poznato da je dr. Subert zabeležio iz sela 

 Sopišta beličasti, jedri krečnjak u kome je našao numulite i mnogo orbi- 

 toida, od kojih neki liče na Orbiioides Pratti (papyracaea) i O. dispansa'.) Prvo 

 što bi se moglo pomisliti, to je, da je i ovaj krečnjak marinskog porekla. Me- 

 đutim to ne stoji. I 1910. godine, kad sam se u Skoplju zadržavao više od 20 

 dana, i ove (1914.) godine, posetio sam nekoliko puta opštinski majdan i uvek 

 sam u krečnjaku našao samo utiske od planorba, što nikako ne ide »! prilog 

 gornjem mišljenju. Dve su mogućnosti: ili je rečeni komad snet, svaljan s brda 

 ili da koturasti oblici i ne potiču od foraminiferskih ljuštura. Meni ovo drugo 

 izgleda i verovatmje. Pravio sam jedan poprečni presek na trećem, najvećem 

 komadu i on nije pokazao strukturu foraminiferskih ljuštura. Meni se čini da su 

 nađeni oblici sasvim slučajni, jer kada se bigrovita kora bolje razgleda pri- 

 metiće se više ovakvih zaokrugljenih mlazeva, koji imaju pravilno lučni oblik. 



4. Suvozemni mekušci iz Treskine Klisure. 



Na izletu koji sam 24. aprila 1914. godine učinio od Skoplja do Treskine 

 Klisure blizu Šiševa, u društvu sa g. Stojadinovićem, muzejskim preparatorom, 

 sakupio sam 22 vrste suvozemnih mekušaca. Ranije je, iz istog mesta, Mu- 

 zeju slao puževe g. Jordan Petrović pred. prof. skopske gimnazije. Ovom 

 ekskurzijom prinovljena je fauna skoro za polovinu ranije nađenih vrsta. Nisam 



1) D. Dupuv Histoire naturelle des moUusques terrestres et d'eaux douce 

 qui vivent en France. VI. Fase. p. 585-586. Tab. XXVIII fig. 14 Paris 1851. 



■-') Drapaparnaud R. Ph. J. Histoire naturelle de moll. terrestre et fluv. 

 de la France, p. 42. PI. 1. fig. 36-38. Paris 1805. 



') Čitaj dr. I. Cvijić. Osnove za geografiju i geologiju Makedonije i Stare 

 Srbije. Knjiga prva, str. 128. Beograd 1906. 



