De i Norges arktiske Region fundne Lepidoptera. 



169 



Bagvingernes Underside næ- 

 sten altid aldeles afbrudt i 

 Celle 2, hvor der kun forefin- 

 des en (ofte manglende) liden 

 fritstaaende hvid Prik; yderst 

 sjelden indtager denne Prik 

 hele Cellens Bredde, hvorved 

 der fremkommer et sammen- 

 hængende men dog paa dette 

 Sted meget afsmnlnet Ba and. 

 Den til Midtbaandet hø- 

 rende hvide Plet i Celle 1 c 

 (mellem Subdorsal- og Median- 

 nerven) somoftest regelraæssig 

 afrundet eller elliptisk, aldeles 

 fritstaaende eller kun berø- 

 rende de den indesluttende 

 tvende Nerver med Periferien ; 

 den indre hvide Plet i samme 

 Celle er udåd langt tilspidset, 

 ikke sjelden naaende helt ned 

 til førstnævnte Plet og sam- 

 menhængende dermed. 



Bagvingernes Underside i Re- 

 gelen sammenhængende, kun 

 undtagelsesvis mere eller min- 

 dre fuldstændig afbrudt i 

 Celle 2. 



Samme Plet somoftest re- 

 gelraæssig eller uregelmæssig 

 firkantet, udfyldende Rummet 

 mellem Nerverne aldeles i hele 

 sin Bredde, sjeldnere (hvor 

 Baandet er afbrudt) afrundet 

 og fritstaaende ; den indre Plet 

 mere vexlende i Formen, udåd 

 ikke saa regelmæssig tilspid- 

 set, dog af og til ved en hvid 

 Stribe langs Subdorsalnerven 

 trædende i Forbindelse med 

 hin. 



Ved Hjælp af disse Karakterer vil man vistnok uden 

 Vanskelighed kunne holde begge Arter ud fra hinanden. Har 

 man først gjort sig fortrolig med det for hver især egentlig 

 karakteristiske i Udseendet, der falder saa let i Øiet ved Betragt- 

 ningen, vil man umulig kunne vildledes ved de ikke saa 

 sjeldent forekommende Afvigelser i denne eller hin enkelte 

 Henseende. Totalindtrykket af vedkommende Explr. vil 

 med Bestemthed stemple det som tilhørende den ene eller den 

 anden Art. 



Endnu kan tilføies, at Centaureæ i Henseende til Størrelse 

 viser større Variation end Andromedæ, samt at de saavidt jeg 



