G. falkenström: stockholmstraktens vatten-coleoptera. 13 



Oavsett hittills berörda skillnad i förekomsten av de 

 olika Dytiscidarterna har jag kunnat konstatera en tydlig 

 växling i deras förekomst beroende på årstiderna. Vissa 

 arter finner man endast tidigt om våren, andra längre fram 

 på våren och åter andra på sommaren eller på hösten. För 

 att få utrönt huru härmed förhåller sig i samma vatten an- 

 ställde jag 1919 fortlöpande undersökningar från börjande 

 islossning om våren till isbeläggningen pä hösten av en större, 

 grund, rikligt beväxt vattenuppdämning intill en av våra 

 villasamhällen. Till en början håvades varje vecka, senare, 

 framåt sommaren, med 2 ä 3 veckors mellanrum, varje gång 

 å samma ställen och torde sammanlagt inemot ett halvt tu- 

 sental håvningar dä utförts. Jag fann därvid, särskilt tydligt 

 markerat på våren, att arterna så att säga kommo och gingo. 

 En art var vid ett tillfälle talrikt representerad, men, en eller 

 annan vecka därefter, var den antingen försvunnen, eller fanns 

 den endast i enstaka exemplar. 



Man torde härav jämväl finna, att en undersökning av 

 ett visst vatten under en mera begränsad tid ej lämnar en 

 uttömmande inblick i vad detta vatten kan rymma i faunis- 

 tiskt hänseende. 



Såsom luftandande djur äro Dytisciderna hänvisade till 

 vatten med ringa djup. I större vatten träfias de för den 

 skull endast vid kanterna och där i regel blott, varest riklig, 

 finbladig växtlighet förekommer. De i våra trakter icke ovan- 

 liga skogstjärnen med branta bergkanter eller med Phragtnites 

 bevuxna grundare stränder äro merendels alldeles sterila med 

 hänsyn till hithörande djurformer. I smärre vatten däremot, 

 som äro mer eller mindre igenväxta, ned till de obetydli- 

 gaste gölar, särdeles om dessa på något ställe i vattenbrynet 

 äro bevuxna med Sphagna eller Hypna, synas de hava sitt 

 rätta tillhåll. 



Härefter övergår jag till den mera speciella behandlingen 

 av faunan inom området och har jag därvid använt den no- 

 menclatur, som tillämpats i Schenkling's Coleopterorum Ca- 

 talogus. Pars 71 av 1920 bearbetad av A. Zimmermann, samt av 

 praktiska skäl i huvudsak följt Grill's katalog beträffande ar- 

 ternas uppställning. Angående den i det följande använda be- 

 teckningen »större vatten» må jag ävenledes förutskicka, att jag 



