G. falkenström: stockholmstraktens vatten-coleoptera, 31 



Det förtjänar anmärkas att J* synes vara ytterst 

 sällsynt, enär jag endast funnit ett exemplar men över 

 ett 20:tal $$, vars flertal, inom parentes sagt, efter 

 granskningen hemförlovats. Jag har i tre års tid vid 

 upprepade besök under olika tider av året ivrigt sökt 

 J* och därvid företagit i denna lilla håla med knappt 

 Vs kbm:s vatteninnehåll betydligt över ett lootal häv- 

 ningar. Äntligen i höstas fick jag lön för mödan. — 

 Även i omgivande trakt har jag sökt efter denna art 

 fast utan resultat, ehuru där funnos flera lerhälor, om 

 än icke så skuggigt belägna. 



Denna art har jag funnit vara heteromorf könen 

 emellan med hänsyn till mikroskulpturen. Hanen har 

 rutfälten å elytra blanka, glest beströdda med fina po- 

 rer, $ däremot har dem tydligt mikroretikulerade. Hals- 

 skölden är hos bägge könen blank med glesa, fina 

 porer i rutfälten. 



80. Gaurodytes bipiistitlatiis L. — Synnerligen allmän i alla 

 slags vatten. 



Såsom alla allmänt förekommande arter är jämväl 

 denna mycket varierande. Färgen är än starkt metall- 

 glänsande, antingen endast hos ^ ^ eller ock hos bägge 

 könen, än rent svart. Halsskölden är stundom betyd- 

 ligt smalare än basen av elytra särskilt hos $ och hals- 

 sköldens bakkant vid vinkeln i det närmaste rak, så 

 att man frestas att anse den närstående arten solieri 

 föreligga. Nätristningen hos $ mer eller mindre tät 

 och cfmens framklor jämväl mer eller mindre olika. 



81. Gaurodytes striolatus GvLL. — Sällsynt, funnen på ett 

 par ställen i åkergropar nära kärrig skogsmark. 



I denna redogörelse har jag sökt att ur mina anteck- 

 ningar genom en sammanfattande benämning karakterisera 

 fyndplatserna. Att uppräkna desamma bleve i många falt 

 för vidlyftigt och förutsätter för övrigt lokalkännedom för 

 att rätt kunna senteras. Såsom det torde framgå av redo- 

 görelsen, föreligger i flertalet fall en viss specialisering med 

 hänsyn till beskaffenheten av platsen, där arten företrädesvis 

 håller till, ehuru i vissa fall måhända icke fullt så tydligt 

 uttalad, som den framstår för den i fältet arbetande samlaren. 



