70 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 92 2. 



Boteå (Ångermanland) iakttogs på älven (Ångermanälven) vid 

 Prästbäckens ångbåtsbrygga i Torsåker på fredagseftermiddag 

 detta fenomen, att snön på ett område av c:a i km. i längd 

 och ett hundratal meter i bredd var översållad med massor av 

 insekter — — — De hoppade i snön i olika riktningar och ha 

 förblivit kvar under flere dagar, — — — på vissa ställen kunde 

 deras antal uppskattas till minst ett tusental pr kvmtr. — — — 

 Snön ligger djup, minst Va meter, och någon väsentlig tö har 



det icke varit vid tiden för denna iakttagelse i våra trakter. 



Vidare kan tilläggas, att de icke, trots förföljelse förmåddes 

 lyfta sig till flykt.» 



Med anledning av detta brev sände jag hr S. material för 

 insamling i sprit av djuren och erhöll sedermera ett 50-tal sådana 

 tillika med ytterligare ett brev, varur jag citerar följande: 

 »Några dagar efter deras första iakttagande rådde värme och 

 solsken, varför de blevo pigga och uppträdde i de närmaste 

 trakterna i bygden. De slogo sig ned i stockar, väggar och 

 andra föremål i mängdevis och även personer, som vistades i 

 arbete i omgivningen, besvärades av insekterna. ■ — — — De 

 uppträdde exempelvis vid Prästmons ångsåg i sådana mängder, 

 att de betraktades som ett verkligt plågoris för arbetarna vid 

 sägen, och de skyggade icke för något, varför personer i arbete 

 därstädes t. o. m. hindrades i sitt arbete av att handgripligen 

 hålla från sig de angripande insekterna. Nu har emeller- 

 tid kall, mulen och blåsig väderlek efterträtt förra veckans vackra 

 väder, varför deras uppträdande inskränkt sig till en bråkdel av 

 deras ursprungliga, men inne i husen och i alla skyddande hål 

 eller öppningar sitta de fortfarande i stort antal. A isen i 

 Ångermanälven, där de första gången iakttogos, ligga nu massor 

 i vattenpölarna och massor äro infrusna i issörjan. Egendomligt 

 är dock att, om man rör i issörjan, ses de fortfarande vara vid 

 liv, trots de legat i vattnet och temperaturen vissa nätter varit 

 nere i — 10° C. — Angående utsträckningen av deras före- 

 komst på isen vill jag meddela, att denna är av betydligt större 

 omfattning än vad var känt vid min första skrivelse. Utsträck- 

 ningen är c:a c. km. från Hammar i söder till Prästbäcken i 



norr vid Angermanälvens västra strand. Strandbildiiingen 



är i regel hög, nipformig, med ofta förekommande och nyligen 

 inträffade ras vid vattenlinjen — — — .» 



Den skildring, som ovan relaterats, antyder ju att det varit 

 en oerhörd mängd djur, som visat sig inom ett relativt begränsat 

 område. Helt visst hade det vackra vädret lockat fram den från 

 övervintringsplatserna (huruvida dessa varit belägna i närheten 

 av fyndorten eller ej torde nog ej med visshet kunna avgöras), 

 varefter det till svärmning samlade »insektmolnet» slagits ned 

 av det häftiga regnet, som t. v. avkylt den vaknande svärmnings- 

 driften och helt visst också i avsevärd mån decimerat djuren i 



