o. lundblad: anteckningar om vara vatten hemipterer. 141 



hemiptererna bör Reuter's bekanta »Finlands och den Skan- 

 dinaviska halvöns Hemiptera Heteroptera» 1882 särskilt fram- 

 hållas. Tyvärr fullbordade Reuter aldrig detta viktiga arbete. 

 Av vattenhemiptererna medhunnos sålunda ej mera än He- 

 hridœ. Mcsovcliidœ, Hydro7)ietridœ, Veliidœ och Gcrridœ, me- 

 dan Notonectidœ, Naucoidœ, Ncpidœ och Corixidœ forblevo 

 obearbetade. Genom Wallengren's ovan nämnda avhand- 

 lingar avhjälptes ju sedermera bristen vad den sista av dessa 

 familjer beträffar, medan vi däremot fortfarande sakna en 

 översikt av de tre förra, vilket likväl är mindre kännbart, då 

 dessa blott omfatta tillsamman 6 arter i vårt land. För 

 Gerridœ hade S'fÂL redan förut, 1869, lämnat en liten över- 

 sikt, även innehållande bestämningstabeller. • 



Under senare år framkomna bidrag till kännedomen om 

 våra hemipterer äro mera i undantagsfall enbart ägnade vatten- 

 formerna; detta gäller ett par av mina egna skrifter. Oftast 

 omnämnes endast en eller annan art i förbigående, och dessa 

 bidrag innehålla i allmänhet alltför litet för att här särskilt 

 förtjäna uppmärksammas. Framhållas må blott författarnamnen : 

 S. Bengtsson, G. O. D. von Hackwitz, A. Jansson, E. 

 MjÖBERG, H. Muchardt och I. TräGÅRDH. Titlarna på 

 uppsatserna återfinnas i litteraturförteckningen. 



Då för en rätt förståelse av vår egen fauna även är nöd- 

 vändigt att känna till grannlandens, måste vi i detta samman- 

 hang kasta en blick härpå. Danmarks och särskilt Finlands 

 fauna är jämförelsevis grundligt utforskad, medan det däremot 

 ej är möjligt att f. n. erhålla en tillfyllestgörande bild av 

 Norges. För Danmarks vidkommande lämna Schiodte's 

 »Fortegnelse» 1870 och JensenHaarup's »Taeger» 191 2 en 

 vitmärkt vägledning. De finska arterna ha särskilt behandlats 

 i talrika arbeten av O. Reuter och J. Sahlberg. Smärre 

 bidrag ha lämnats av K. M. Levander, A. J. SiLTALA och 

 särskilt HAKAN LINDBERG. I synnerhet värda att på detta 

 ställe framhållas äro Sahlberg's »Synopsis Amphib. et 

 Hydrocor. Fenniae» 1875 och »Enumeratio Hemipt. Heteropt. 

 Faun. Fennicse» 1920. Den sistnämnda, vilken utkom strax 

 efter Sahlberg's bortgång, utgör en sammanfattning i fau- 

 nistiskt hänseende såväl av andra forskares som av Saiil- 

 BERGs egna, trägna studier över Finlands hemipterfauna och 



