l6o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 92 2. 



strid ulationstaggraden, som enligt KlRKALDY hos lugnbris 

 skall vara avbruten, hos seltxta sammanhängande. Detta är 

 ju onekligen en synnerligen viktig karaktär. Med hänsyn 

 till densamma äro av mig granskade exemplar tydliga selecia. 

 Arten lugubris bör således strykas ur vår fauna, och vi få 

 istället upptaga selecta (= lœvis Thoms.) som svensk art. 

 Enligt KlRKALDY har man tidigare i allmänhet förväxlat de 

 båda arterna med varandra. 



Emellertid är frågan icke härmed fullt avgjord, då vissa 

 detaljer ännu .synas outredda. Edwards (1894 pp. loi — 102) 

 har i en uppsats yttrat sig om de brittiska arterna till ifråga- 

 varande artgrupp. Han har sänt exemplar av lugubris FlEB. 

 och siåli Dgl. & SCOTT till PUTON, som därvid funnit, att 

 den senare är identisk med Fieber's selecta och alltså bör 

 bära detta namn. Enligt Edwards skiljas lugubris och selecta 

 på pronotumkölen samt pannans foveor och tvärköl. Han 

 yttrar sig däremot ej om palan, som då ännu icke synes ha 

 varit närmare undersökt, och ej heller. om strigiln. Läser 

 man igenom BuCHANAN White's uppsats om strigiln (1873 — 

 1874 p. 61) finner man däremot följande beskrivning: ståli: 

 »sub-triangular, with three broad rows»; lugubris: »minute, 

 quadrately circular, with about twelve very narrow rows». 

 Även i strigiln förefinnes således en avsevärd olikhet. 

 KlRKALDY (1. c.) nämner likväl intet rörande denna karaktär. 

 De svenska exemplar, som jag haft tillfälle att undersöka, 

 ha blott en enda, av cirka 13 tänder bestående rad och skulle 

 således komma närmast selecta, ehuru de ej helt stämma med 

 White's beskrivning av ståli. Enligt Douglas' & Scott's 

 beskrivning av stcili (1865 p. 597) skola coriums teckningar 

 vara avbrutna av 3 longitudinella svarta linjer. Mina exemplar 

 ha åtminstone 2, stundom 3 tydliga linjer. 



Med avseende på palans byggnad stämma exemplaren, 

 som nämnt, överens med selecta. KlRKALDY (1901 — 1903 

 1. c.) avbildar dock palans form både hos lugubris och selecta 

 rätt egendomligt, icke överensstämmande med figuren hos 

 KUHLGATZ (1909 p. 92), vilken mera liknar de svenska 

 individens. 



Av ovanstående framgår, att hittills undersökta svenska 

 exemplar närmast få anses vara selecta. Vad som gör saken 



