o. I.UN0BLAD: ANTECKNINGAR OM VÅRA VATTENHEIMIPTKRER. I 69 



samma art, som THOMSON upptagit under namn af C. geblcrif. 

 Saiilberg upprätthåller ocksä arten 1920 i sin »Enumeratio». 

 Enligt andra forskares mening är vernicosa blott en varietet. 

 Detta framhålles dock endast, så vitt jag sett, av HUEBER 

 (1905 p. 148), som sammanför veniicosa och douglasi under 

 distincta, av Saunders (1892 p. 335), som upptager <:/<7?/^A?.s7 

 som synonym till distincta, samt av PuTON (enligt Oshanin 

 1906 — 1909 p. 988), som anser vernicosa för varietet av 

 distiiicta. Detta är enligt min mening fullt riktigt, och utan 

 att känna något av ovanstående arbeten har jag beträffande 

 vernicosa själv gjort detsamma 191 5. Även DOUGLAS & 

 Scott (1865 p. 612) säga, att palan 2i\f douglasi àv »very like 

 those of C. distincta->->. 



HÜEBER anför dock inga särskilt vägande skäl för riktig- 

 heten av sin åsikt. Vad douglasi beträffar, ber jag här 

 isynnerhet få fästa uppmärksamheten på Buchanan White's 

 notis om strigiln. Han beskriver även strigiln hos distincta — 

 vilken jag naturligtvis även själv undersökt — och det är 

 lätt att se, att överensstämmelserna äro så stora, att arterna 

 ej enbart härigenom skulle kunna åtskiljas [douglasi: »small, 

 sub-circular, with about six very irregular eroded rows»; 

 distincta: »small, sub-quadrate, with five rows»). Av detta 

 torde med ganska stor visshet framgå, att douglasi och di- 

 stiitcta verkligen äro identiska, enär beskrivningarna även i 

 övrigt äro så gott som kongruenta. KiRKALDY upptager ej 

 heller douglasi i förteckningen av kända brittiska former, 

 varken 1901 — 1903 i sin översikt av stridulationsorganen eller 

 1906 i sin »Guide». 



Dä jag 191 5 upptog vernicosa som synonym till distiiicta, 

 skedde det delvis på grund av de för artdistinktionen otill- 

 räckliga färgkaraktärer, varpå diagnoserna i huvudsak grunda 

 ^'g- Jäg l^sî^ tillägga, att jag i min samling äger exemplar 

 från Västmanland, insamlade av C, H. JOHANSON och av ho- 

 nom betecknade som vernicosa. Då JoHANSON stod i rätt 

 intim förbindelse med Wallengren och bl. a. till den senare 

 meddelade flera Corixa-{ynå, är det sannolikt, att JOHANSON 

 riktigt hade bestämt sina exemplar till vernicosa (i Wallen- 

 GREN's mening). JOHANSON var en framstående Corixa-Véxi- 

 nare, såsom jag själv haft tillfälle att övertyga mig om, då 



