194 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I922. 



P/iyllobius oblongus L. Allmän å fruktträd och skyddshäckar 

 (särskilt alm-) på våren och försommaren. 



Cleonus fasciatus Müll. Halmstad. 



Cleopus (Cionus) pulchellus Hrbst. I antal från Övraby och 

 Vessige. 



Stereonychus (Cionus) froxini De G. Sällsyntare än före- 

 gående art. Breareds socken. 



Furcipcs rectirostris L. A blommande hägg ej sällsynt i 

 Halmstadstrakten. 



Rhagium sycophanfa Schr. Några ex. å ekstubbar, Enslöv 

 och Köinge. 



Sytieta betulae F. Ett ex. från Abilds socken. 



Chrysomela sanguinolenta L. Ej sällsynt på sandmarker. 

 Halmstadstrakten. 



Plagiodera Salicis De G. Några ex. från Breareds socken. 



Glist. Fogclqvist. 



Till belysningen av skyddade formers oätbarhet. — 1 



sammanhang raed de på sista tiden på nytt bedrivna undersök- 

 ningarna över de insekter, vilka skenbart försmås av fåglar men 

 dock förtäras, kunna nedanstående iakttagelser förtjäna att an- 

 föras, såsom varande av ett visst värde för mimikryteoretikerns 

 arbetsmetoder. 



I början av juni iakttog jag en sparvhona, som alldeles 

 framför mina fötter med motvilja hackade på en Cantharis fusca. 

 Efter ett par hack lämnade hon skalbaggen liggande på sanden 

 och flög bort. Nu tog jag upp insekten och konstaterade, att den 

 verkligen tillhörde ovannämnda art. Hade jag ej sedan åter 

 lagt den tillbaka på sanden, så hade skenbart ett bevis förebragts 

 för djurets oätbarhet. Men! Efter en stund kommer antagligen 

 samma hona (sannolikheten härav stödjes av flyktens målmed- 

 vetna riktning) tillbaka till skalbaggen och äter upp den i min 

 närvaro. 



F. Bryk. 



Perrisia glechomae, «v för Sverige. Den iS juni 1922 

 träffades på Glechoma Jtcderacea, som växte i strandsnårvegetationen 

 på branten till Rösjöån vid pass en km. från Skäldervikens station, 

 ett dipterocecidium, som uppkommit därigenom, att stammens två 

 översta blad blivit förkrympta, förtjockade, brunfärgade och uppåt- 

 riktade och med de konkava insidornas kanter prässats fast tillsam- 

 mans, bildande en pungformig gallbildning c:a 5 mm. i längd och 

 3,j mm. i bredd. Cecidiet, som ursprungligen beskrivits av Kieffer 

 (Wien. ent. Zeitg. 1889) och sedermera bl. a. av Houard (Zoocéc. 

 d. plantes d'Europe, n:o 4008, fig. 118,^ — 84), förorsakas av 

 gallmyggan Perrisia glechomœ Kieff. Gallen skall enl. Houard 



