SMÄRRE MEDDELANDEN 195 



innehålla flera vita larver. Som jag blott kunde finna en enda 

 gall, öppnade jag den ej utan bevarade den till kläckning. Två 

 individer av myggan utkläcktes också och observerades först 

 kring initten av augusti; möjligen hade kläckningen dock skett 

 något tidigare. Houard anger flygtiden till juni. Arten är förut 

 känd från Tyskland — bl. a. trakten av Berlin (Hedicke) — 

 Frankrike och Italien. 



På samma lokal träffades också två andra Glechoma-cc:c\åiQY, 

 förorsakade av resp. gallmyggan OJigoirophus bursarius Brenie 

 och växtstekeln Aylax okchoma L.; båda äro förut kända 

 från Skåne (Gertz), Öland och Uppland (Lagerheim). 



Einar Wahls:ren. 



Till Entomologiska Föreningens medlemmar. 



Sedan några år sysselsatt med utarbetande av utbrednings- 

 kartor över Skandinaviens storfjärilar, varvid varje art har sin 

 karta och varje fyndort en röd prick, har jag funnit, att stora 

 delar av landet äro alldeles för litet »rödfläckiga». För södra 

 Sverige äro lokaluppgifterna för dess västra del mycket fåtaliga 

 (Dalslandslokaler saknas så gott som alldeles), och för hela norra 

 Sverige är detta förhållandet i än högre grad. 



Då jag nu vänder mig till landets fjärilsamlare med an- 

 hållan om hjälp i detta mitt arbete, vågar jag hoppas, att många 

 hörsamma kallelsen och insända fyndnotiser. Jag är tacksam 

 för även det minsta bidrag till kartorna, icke minst beträffande 

 de allmännast förekommande arterna (de sällsyntare meddelas 

 ju i allmänhet i tidskriften). 



Det är min avsikt att senare överlämna dessa utbrednings- 

 kartor till någon institution, där de kunna säkert förvaras, men 

 dock vara tillgängliga för intresserade. 



Stockholm i oktober 1922. 



Tandläkare Fr i t hi of Nordström, 

 Kungsholmstorg 3 a, Stockholm. 



Det är mig ett nöje intyga, att förestående upprop förtjänar 

 att beaktas och uppmuntras av alla, som kunna lämna bidrag^ 

 till dess fullständigande. 



Chr. Auriuillius. 



Melolontha hippocastani L. har innevarande år anträffats 

 på ett par ställen i norra Ångermanland, nämligen i Olofsfors i 

 Nordmalings s:n (lektor O. Holm, skogsförvaltaren R. Alm) och 

 i Övre Nyland i Bjurfors s:n (Alm). Detta är emellertid säker- 

 ligen ej yttersta nordgränsen för arten, ty för några år sedan 



