4 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1914. 
L. icarus, v. coerulea, SCHILDE. En 2 tog jag vid 
Stockholm d. 5 juli 1886. Varieteten torde ej förut vara an- 
tecknad säsom svensk. 
L. amanda, SCHN. Flygtiden börjar åtminstone i Upp- 
land redan i senare hälften av juni. 
L. donzelii. BoIsb. Sex exemplar har jag fått från Häl- 
singland. 
L. argiolus, L. En % från Värmdön har på undersidan 
fläcken i fälten 6 av bakvingarnas inre fläckrad belägen nå- 
got utanför fläcken i fältet 7. 
L. semiargus, ROTT. Flygtiden är i Uppland juni— juli. 
Vanessa c-album, L. En d, som jag tog vid Södertälje 
den 29 augusti 1912, är på framvingarnas Övre sida prydd 
med vitgula kantiga fläckar, nämligen i fältet I b dels — 
den ljusaste och största — i fältets mitt, dels ock nära ut- 
kanten, samt en i fältet 2 nära utkanten. Föreslås att kallas 
ab. gilvomacula. 
V. urticae, L. En d, fångad vid Stockholm, håller en- 
dast 37 mm. inberäknat uddarna i fält 5. Flera honor hålla 
efter samma mättagning 48—52 mm. 
V. urticae,v. nubilata, RAYN. Denna övergängsform före- 
ee ganska allmänt i såväl Jämtland som Uppland. (Jämf. 
. WAHLGRENS uppsatser i »Ent. tidskr.» 33: 77 och 34: 22.) 
V. urticae, v. polaris, STDGR. En typisk 2 av denna 
nordiska form togs vid Stockholm 1895; dess s. k. skugga 
är i det närmaste lika mörk som vingarnas normala svarta 
fläckar. 
V. io, O., ab. toides, O. Två honor, tagna i Spånga 
(Uppl.) 1889, mätte mellan vingspetsarna blott 46 mm., mellan 
uddarna 50 mm. 
Melitaea cinxia, L. En @ från Värmdön saknar den 
rödgula fläcken i innersta hörnet av fält 2 på bakvingarnas 
undersida, varigenom de vitgula rot- och mittbanden här sam- 
manflyta. 
M. athalia, ROTT. v. parthenie, BORKH. 2 honor har jag 
från Hälsingland. — En hona från Väddö, Uppl., som jag 
tog den 26 juli 1890, är större än de lappländska, nämligen 
36 mm. mellan vingspetsarna, ävensom ovan betydligt ljusare, 
men bakvingarnas undersida stämmer med v. parthenie, sa- 
