J. MEVES: LEPIDOPTEROLOGISKA ANTECKNINGAR. 19 
den 20 augusti 1887 en $, som utmärker sig genom mycket 
matta teckningar pa gulgrå botten, men har innanför fram- 
vingens hela, knappt skönjbara våglinje en rad väl markerade 
svarta punkter. Jag har därför kallat den ab. punctata (En- 
tom. tidskr. 8: 177, 9: 17). — En annan ® fran Södertälje, 
den 22 augusti 1913, är iögonenfallande genom den yttre tvär- 
linjens ovanliga form; den vanliga dubbellinjen är nämligen 
förenad till en enda och består av sammanhängande svarta 
bågar, som stå på den yttre försvunna delen av dubbellinjen 
och med sina valv nå intill den likaledes försvunna inre de- 
len. Grundfärgen är densamma som hos coerulescens. Jag 
föreslår att den kallas ad. rysti. — En enstaka %, likaledes 
från Södertälje och tagen den 31 juli 1913, är nästan enfär- 
gat mörkt brungrå; blott 3 i tvärrad ställda svarta punkter 
vid våglinjens främre början, några små svarta punkter i 
framkanten, markerande tvärlinjernas begynnelse, samt den 
mörka fläcken i njurfläckens nedre del framträda tydligt. 
Den kunde benämnas ab. monachz. 
Agrotis rhaetica, STDGR. Av denna i »Nordens fjärilar» 
ej såsom svensk upptagna art har jag av RUDOLPHI förvär- 
vat en d, tagen i Hälsingland 1894. STAUDINGER upptar 
i sin katalog av 1881 denna fjäril visserligen såsom en va- 
rietet av A. sincera H. S., men analklaffarnas ej obetydliga 
olikhet (jfr AURIVILLII »Nordens fjärilar» sid. 116) synes 
berättiga den att upptagas såsom själfständig art. 
Agrotis c-nigrum, L. En % från Vaxholm är att hän- 
föra till TUTTS v. suffusa; den är nämligen djupt violettsvart 
på framvingarna, och även bakvingarna äro något mörkare 
än vanligt mot utkanten. 
Agrotis xanthographa, F., v. cohesa, H. S. Av denna 
ljusgråa varietet har jag lyckas fånga 3 exemplar vid Vaxholm. 
Agrotis rubt, VIEW. En vacker form av denna art er- 
höll jag på Väddö den 1 juli 1890. Den skiljer sig från 
den vanliga genom mycket starkare mörkskuggad inre tvär- 
linje och utpräglad mittskugga, varjämte den yttre tvärlinjen 
är på utsidan begränsad av ett svartbrunt band; våglinjen 
är ljus, utkantsfältet svartbrunt; i övrigt är grundfärgen ljust 
kastanjebrun. Med anledning av dess tvärbandade utseende 
torde den kunna benämnas ad. fasciata. 
