46 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1914. 
Av en annan typ äro de fangstnät, som träffas hos Poly- 
centropus. De ha, sasom figur 2 utvisar, formen av ett svalbo, 
vars bakre, åt strömmens nedre lopp vettande del övergår 
i en på underlaget utbredd vävnad, vari larven har sin plats. 
Nätets verkningssätt och uppträdande i övrigt är detsamma 
som hos Neureclipsis. 
Nu framställer sig genast den frågan, varför aro dessa 
nat sa sällsynta, och varför uppträda de endast under vissa 
tider? Da nämligen larverna äro synnerligen allmänna pa 
alla passande lokaler och under hela året, är det ju förvå- 
nansvärt, att fångstnät så sällan anträffats. Under vanliga 
förhållanden spinna de nämligen endast stora på stenar och 
andra föremål o. d. utbredda vävnader, varifrån de göra ut- 
flykter för att förskaffa sig näring. Denna utgöres av alle- 
handa mindre djur, såsom maskar, Chironomid- och andra 
insekt-larver. Man tycker då, att de på detta sätt bra borde 
kunna uthärda »kampen för tillvaron», men stark ström och 
motverkande förhållanden i övrigt tvinga dem till andra ut- 
vägar, och en sådan är enligt min mening förfärdigandet av 
fangstnät. Om nämligen det vattendrag, vari larverna leva, 
är rikt på medföljande plankton och andra smärre organismer, 
och tillika strömstyrkan är så stor, att de ha svårt att krypa 
omkring utan att ryckas med av vattnet, vore det ju av stor 
vikt, om denna sista olägenhet kunde undvikas och den förra 
egenskapen hos vattendraget utnyttjas. Detta är just, vad 
som här skett, och de båda förhållandena stå, som lätt inses, 
i växelverkan. Är nämligen strömmen stark, hindras larverna 
att krypa omkring, men de få då i stället genom uppsättande 
av fångstnät så mycket rikligare näring. Denna sistnämnda 
måste ju nämligen bli avsevärt större, ju starkare strömhas- 
tigheten är. Nu äro emellertid olika vattendrag i hög grad 
olika beskaffade med avseende på det medförda planktonets 
talrikhet, och häri, såväl som i de förut berörda, växlande 
strömförhållandena, tror jag man får söka förklaringen till 
fångstnätens spontana och periodiska uppträdande. 
Under vintern och förvåren träffas ej dylika nät, och 
under dessa årstider är även tillgången på plankton minst. 
Vad nu åter de olika nättyperna vidkommer, måste 
dessa olikheter bero på förhållanden hos larverna själva. 
