ALM: TILL DE NATSPINNANDE TRICHOPTER-LARVERNAS BIOLOGI. 51 
tämligen utbredda vävnad. Huru man därför skall söka för- 
klara uppkomsten av de egendomliga fångstnäten är svårt att 
veta, men för närvarande tror jag att man med stöd av mina 
förut framdragna iakttagelser och spekulationer kommer frå- 
gans lösning närmast. Vad det egentliga förfärdigandet av 
ett dylikt nät angår, kan man, då iakttagelsen i vattnet här- 
över äro nästan omöjliga att utföra, endast yttra sig med 
stor tvekan. Det förefaller mig likväl som om det, vad 
Neureclipsis angår, ej skulle möta några oövervinneliga hin- 
der att tänka sig detta. Härvid får man naturligen utgå från 
det enkla röret och från detta söka härleda det större, trum- 
petformiga fångstnätet, och jag skall här i korta drag visa, 
hur jag tänker mig denna övergång. Vi antaga då, att en 
larv börjar spinna pa en i ej alltför stark ström liggande sten. 
Först kommer han då att, sedan det platta ytnätet spunnits, 
börja förfärdiga sitt rör i samma riktning som strömrörelsen, 
då härigenom, såvida det ej beror på vissa taxis-företeelser, 
rent fysiskt taget, motståndet kommer att bli minst. I det 
med sin ena öppning mot strömmen vettande röret kommer 
nu vattnet delvis att inströmma och i många fall åtminstone 
genom sitt tryck utspänna dess främre del åt sidorna. Häri- 
genom blir denna del trattformigt utvidgad, men samtidigt 
ökas även ytan, varför de från kanten utgående fästetrå- 
darna måste förstärkas, och hela röret således i sin främre 
del säkrare förankras, än vad på de bakåt och åt sidorna 
vettande delarna är nödvändigt. Nu har således en slags 
kombination av rör och fångstnät uppkommit, och dylika har 
jag även funnit på en sten i den förut omtalade Fundboån. 
Dessa rör (Pl. 1, fig. 1 a) sutto nämligen helt och hållet fäs- 
tade på stenen, övergingo bakät och åt sidorna i en svagt 
utbildad vävnad, varemot de framtill voro utvidgade och 
med trattlika, öppna mynningar riktade mot det inströmmande 
vattnet. Att ur ett dylikt rörnät sedermera tänka sig upp- 
komsten av ett större, fritt sittande fångstnät, vållar ej alltför 
stora svårigheter. Vid starkare ström, då larven ej kan lämna 
röret för att krypa omkring och söka näring, finner man då 
nämligen rörnätet genom lossande av sidotrådarna bli fritt och 
rörligt, sålunda bättre avpassande sig efter strömmens rörel- 
ser, samtidigt som det genom tillspinnande av de främre fäste- 
