SMÄRRE MEDDELANDEN OCH NOTISER. 105 
Nämnas slutligen Anthophagus alpinus FABR., Cryptophagus 
scanicus L., Corymbites æneus L. samt Apion marchicum HERBST, 
är förteckningen på av mig inom området anmärkta coleoptera 
fullständig. 
Anton Fansson. 
Nytt från Riksgränsen.! — Åren 1910, 1912 var jag i 
Abisko och njöt obeskrivligt av den härliga fjäilfloran. Det var 
något för en sörlänning att se alla dessa växter i ievande livet, 
då man förut sett endast torkade stackare i herbarier. Flera 
arter Saxifraga, lappljungen, Dryas, Diapensia, Wahlbergella, 
Andromeda m. fl. och i Pälnoviken Chrysosplenium tetrandrum. 
Gott om Zychnis och Trollius högt uppe pa fjällsluttningarna. 
Men som det här i Abisko var förbjudet att samla insekter och 
jag hade mina håvar med, packade jag mig av till Riksgränsen, 
där jag trivdes utmärkt och fick en hel del smådjur i sikten. De 
flesta togos nära stationen i en sänka nedanför en berghäll bland 
mossan och gräset och under ett par småbuskar av Salix glauca. 
I ett par liter smolk funnos omkring 400 stycken. Att det var 
så gott om individer, berodde nog därpå, att ovanpå hällen låg 
en väldig skräphög, som innehöll alla möjliga godsaker, såsom 
skinnbitar, trasor och köksavfall. Vid regn silade de ädla saf- 
terna ned för hällen i sänkan och mossan och så blev det en 
ljuvlig ort isynnerhet för halvvingar. De flesta voro Åtheta gra 
mintcola, atramentaria och punctulata, Olophrum boreale, Anthophagus 
alpinus, Geodromicus globulicollis var mycket allmän, Grypeta coerulea 
likaså, Arpedium brachypterum, Liogluta granigera, Boreaphilus 
m. fl. En del atheter, som jag ej kunde bestämma, sändes till 
prof. SAHLBERG i Helsingfors, men han har ännu ej haft tid med 
dem. Vid Katteraksjôns strand fann jag en Sfemus, vars plats 
är lätt att bestämma, men arten finnes ej beskriven varken hos 
SAHLBERG, GANGLBAUER eller SEIDLITz. Liknar mest Aumilis, men 
har enkel fjärde tarsled, djupt fårad panna och svarta ben. Rygg- 
segmentens köl är tydlig på alla segmenten, varför namnet 
carinatus torde vara lämpligt. 
Stenus carinatus n. sp. — Schwarz, etwas glänzend, kurz 
weisslich behaart, oben nur an den Seiten des Abdomens, erstes 
Glied der Kiefertaster gelb, die Beine ganz schwarz. Der Kopf 
etwas breiter als der Halsschild aber etwas schmäler als die 
Flügeldecken, ziemlich stark und dicht punktirt, zwischen den 
Augen mit zwei tiefen Stirnfurchen, zwischen denselben dach- 
förmig gewölbt. Die Fühler kurz, ihr drittes Glied wesentlich 
länger als das vierte. Halsschild schmäler als die Flügeldecken 
so lang oder ein weing länger als breit. Die Seiten etwas vor 
der Mitte beinahe eckig vorspringend, von da nach hinten ein- 
geschwungen verengt, in der Mitte hinten kurz und tief gefurcht. 
1 Ur brev till redaktören. 
