SMÄRRE MEDDELANDEN OCH NOTISER. 109 
Under oktober 1907 anträffades i barrskog i närheten av 
Linköping under mossa på stenar en Zchneumon ®, som jag då 
antog vara /chm. ignobilis (WESM.), men vid närmare granskning 
(av A. ROMAN) befanns vara /chn. amphibolus (KRIECHB.), skiljande 
sig från ignobilis genom antennernas byggnad; arten lärer förut 
vara funnen i närheten av Wien under tallbark och beskriven i 
Ann. Hofmuseums Wien på 1880-talet. Huruvida en till samma 
avdelning hos THomson av sl. /chneumon tydligen hörande hanne, 
funnen 1913 på granar å sydsluttningen av Hallandsås (Hjärnarps 
s:n, Skåne) tillhör nämnda art är möjligt men måste tills vidare 
lämnas oavgjort. 
Hadrodactylus nigricoxa (THOMS.) 2, Hall., Karup, 7. 7. 1913; 
enligt ‘THoms. funnen i Tyskland. 
Av några för Sverige sällsyntare må nämnas: 
Amblyteles nonagrie (FLOLMGR.) d, Hall., Karup, 25. 7. 1912. 
Perilissus (Spanotecnus) coxalis (THOMS.) d, Hall., Karup, 7. 7. 
1913, pa blr av Aegopodium, honan funnen år 1902 i samma 
trakt; enligt THOMS. funnen 1 Arrie i Sk. 
Stenareus dentifer (THOMS.) d Og., S:t Lars, på gran 14. 6, 
pa lönn 8. 6. 1913; enligt THoms. 1 Degeberga, Sk. 
Glypta fractigena (THOMS.) d, Hall, Karup, 3. 7. 1913 pa 
umbellater; funnen i Sk. (THOMS.). 
Även ett fynd bland växtsteklar: Cladius difformis (PANZ.) d, 
enligt THOMS. sparsamt förekommande norr om Skåne, må an- 
föras; anträffades i Ög. s. om Linköping på hassel 17. 5. 1913; 
utmärkt genom hannens égendomliga antenner, lederna 3—5 med 
långa, håriga utskott. 
FH. Nordenstrom. 
Sovställningen hos Heriades maxillosa L. — I sitt förra 
äret utkomna arbete »Insekternas levnadsvanor och instinkter» 
anför O. M. REUTER om insekternas sovställning följande (sid. 
7). »Den ställning, insekten under sömnen intager, är vanligen 
densamma som den, vilken utmärker honom, då han annars 
sitter orörlig. Anmärkningsvärda undantag härifrån utgöra vissa 
steklar. Sålunda berättar BRAUNS, att en sydafrikansk C/hrysidid, 
Stilbum cyanurum, sofver hållande sig fast vid kvistar af träd 
eller örter endast medelst mandiblerna, medan benen hållas tätt 
och orörligt tryckta till den i luften utsträckta kroppen och att 
äfven sydafrikanska Ammophrla-arter bete sig på liknande sätt, 
ofta i större antal med käkarne fasthållande sig i en och samma 
kvist.» 
Man torde av den omständigheten, att REUTER, som besatt 
en enorm litteraturkännedom, i detta fall blott anför BRAUNS' 
observationer, vara berättigad att draga den slutsatsen, att åtmin- 
stone för Skandinavien och Finland inga uppgifter om dylik sov- 
ställning hos steklar finnes. 
