J. MEVES: .LEPIDOPTEROLOGISKA ANTECKNINGAR. 133 
beskrives i »Nordens fjärilar» och BERGE's »Schmetterlings- 
buch» samt avbildas i HOFMANN's »Gross-Schmetterlinge Eu- 
ropas», utan har rotfältet af samma färg som det angränsande 
inre mellanfältet. Mina exemplar äro från Jämtland, Hälsing- 
land och Värmland, ävensom ett från Island. Möjligen av- 
viker vår nordliga form konstant från den i kontinentens 
bergstrakter vanliga? 
Cidaria olivata, BKH. Denna sällsynta mätare, som i 
»Nordens fjärilar» säges nordligast vara tagen vid Stockholm, 
har jag fått så nordligt som Rådmansö d. 21 juli—ı augusti 
1885 och Väddö den 26 juli 1890 (Ent. tidskr. 15:96). 
Cidaria didymata, L., v. ochroleucata, AURIV. Av denna 
varietet, enligt »Nordens fjärilar» funnen endast av mig i 
Uppland och i södra Finland av E. REUTER, har jag nu i 
min samling tre exemplar, tagna i Spånga den 22 juli 1889, 
på Väddö den 27 juli 1890 och vid Vaxholm den 31 juli 1893 
(Ent. tidskr. 75: 96). 
Cidaria fluctuata, L. Ett och annat exemplar har ända 
till 5 fullt tydliga mörka tvärlinjer på bakvingarna. — 2 22 
från Stockholm och Vaxholm hava mittfältet mörkt även i 
fälten 1a och ıb och tillhöra alltså ad. neapolisata, MILL. 
Spännvidd 20—25"". | 
Cidaria montanata, BKH. Spännvidd 25—30". 
V. lapponica, STGR. En d från Jämtland håller ända till 
30" mellan vingspetsarna, en annan go från samma trakt 
24". Mindre storlek synes alltså icke vara utmärkande for 
denna varietet. 
Cidaria quadrifasciaria, CL., skall enligt artbeskrivningar 
hava våglinjen vitaktig, otydlig. Ett av mina exemplar, en 
2, har emellertid den ljusa våglinjen synnerligen tydlig, jämnt 
sicksackformig och sammanhängande på alla vingarna, å 
framvingarne utefter /Aela insidan begränsad av mörkbrunt, 
mörkast dock i fälten 4 och 5. Även bland mina v. thedenii, 
LPA, med sin entonigt ockragula färg utanför framvingens 
mittfält, finnes en ®, som har våglinjen ganska tydlig över 
alla vingarnas hela bredd. Varieteten har jag funnit vid 
Spånga, Vaxholm och på Värmdö. 
Cidaria suffumata, HB., förekom 1893 i juni tämligen 
allmänt vid Vaxholm. I övrigt har jag funnit blott ett exem- 
