174 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1914. 
Pincett med fina spetsar. 
Grövre, vinkelböjd pincett eller ock insekttång. 
Spännbräde. Att detta är av riktig konstruktion och 
omsorgsfullt arbetat är av synnerligen stor vikt för att få 
samlingens fjärilar vackra. Det göres av mjukt trä, såsom 
asp eller lind, och bör hava den form, som synes av figuren 
sid. XXX i Aurivillii » Nordens fjärilar», dock under iakttagande, 
att rännans djup noga avpassas efter den höjd fjärilns vingar 
skola hava över nålspetsen (24 mm. från bordets överkant till 
rännans botten), att bottnen undertill tillslutes med en bräd- 
skiva, så att, när nålarna vid spänningen nedstickas till 
bottenskivan, alla fjärilars vingar komma i jämnhöjd med 
varandra, och att Ze/a rännan ända upp intill bordens under- 
kant fylles med torv, som fastlimmas vid rännans sidor för att 
sitta fullkomligt stadigt. För fjärilar med tjocka kroppar kan 
torven sedan efter behov något urholkas upptill. Praktiskt 
är att hava åtminstone de flesta spännbrädena utrustade med 
rörliga bord, som, försedda med kort tvärskåra i vardera än- 
dan, kunna, efter någon lossning av i skårorna befintliga 
bredhuvade skruvar, flyttas åt sidorna alltefter som brädet 
för tillfället avses för större eller mindre fjärilar. Brädets 
lämpligaste längd har jag funnit vara omkring 33 cm. I 
dess ena ända anbringas slutligen en ögla för brädets upp- 
hängning. 
Spänning. Fångstglasets innehåll tömmes försiktigt på 
ett blankt och slätt papper. Med gaffeln uppspetsas fjäriln, 
helst från sidan, och därefter kan en passande insektnål 
oftast omedelbart instickas genom mellankroppens mitt. Und- 
vik därvid att skada hartofsar, där sådana finnas på ryggen, 
samt tillse att nålens spets passerar mitt emellan benen och att 
kroppen står vinkelrätt mot nålen. Stundom, särskilt hos 
dagfjärilar och mätare, händer det att vingarna stå tätt till- 
sammans uppåt eller nedåt; då finnes ej annan råd än att 
med den fina pincetten försiktigt nära roten böja båda ving- 
paren samtidigt, tills de bliva lediga, så att nålen kan in- 
stickas. Ibland är det av andra skäl svårt att omedelbart 
från gaffeln få djuret på nålen i önskvärt läge; man fattar 
då försiktigt, utan att skada benen och dessas eventuella 
hårtofsar, mellankroppen underifrån med vänstra handens 
