EINAR WAHLGREN: FÅGLAR OCH FJÄRILAR. 183 
allmännaste. I det grå flugsnapparparets jaktrevir, torget 
framför kyrkan, flögo i början av juli utom talrika Epinephele- 
individ endast några enstaka Pzreris napi; och när Satyrus 
semele något senare började flyga, blev den Borgholms- 
traktens, framför allt stadens ojämförligt allmännaste art, I 
själva verket var staden formligt översvämmad av Satyrus, 
vart man gick, svärmade det av fjärilar, på varenda trädstam 
sutto och kröpo de med sina egendomliga hoppande rörelser, 
på trädgardsstaket och husväggar funnos de, överallt såväl 
i gräsmattorna som på gatorna och vid stenar på vägarna 
virvlade de upp som torra lov for ens fötter, de slogo sig 
ned på ens kläder, på tidningen man läste i, på ens händer; 
på väddklintens och kardborrarnas blomkorgar hängde de 
klungvis; på en enda almstam vid hamnen räknade jag vid 
ett tillfälle till inemot 50 fjärilar. Det är klart, att de fjäril- 
jagande fåglarna främst skulle hämta sitt byte ur dessa 
myllrande massor. Som synes, höllo också samtliga de fyra 
antecknade fagelarterna till godo med Satyrus. 
Säkerligen gjorde väl denna massförekomst sitt till, att 
fjärilarna i så hög grad gouterades av fåglarna, ty en in- 
sektätande fågel, som ej specialiserat sig på ett visst byte, 
jagar naturligtvis med förkärlek det lättast tillgängliga ville- 
brådet, för den händelse detta i övrigt passar honom. Men 
de upprepade fallen, det ihärdiga förföljandet (fall 2, 9 och 
16) och den färdighet, varmed så väl flugsnapparen som bo- 
finken »plockade» sitt byte, innan de buro det till ungarna, 
tyda absolut icke på oerfarenhet, utan på att dessa fåglar 
verkligen »gå på fjäriljakt», ehuru de naturligtvis därvid ej 
försma annat byte. Och flugsnapparna använde också en 
jaktmetod, som något avviker från deras sedvanliga. I van- 
liga fall jagar ju inte grå flugsnapparen från marken utan 
från någon mera fritt sittande trädgren, en stängsel- eller 
telegraftråd e. d. Så gjorde också det ifrågavarande paret; 
dess vanliga plats var på en telefontråd utanför kyrkan, var- 
ifrån de gjorde sina sedvanliga korta fångstkast efter någon 
1 närheten flygande insekt, för varje gång återkommande till 
samma ställe. En rent tillfällig avvikelse från denna metod 
kan icke fångsten från marken av den lågtflygande Epine- 
phele och de upprepade attackerna på denna (t. ex. fall 2) vara. 
