IVAR TRAGARDH: SKOGSENTOMOLOGISKA BIDRAG CE TOI 
2. Piezostethus cursitans FALL., en barkborrefiende. 
Vid mina undersökningar över insektfaunan under gran- 
och tallbark påträffades vid flera tillfällen våren 1913 i bark- 
borrarnas gångar en liten röd Anzhocorid-nymf, som behändigt 
kilade av och an. 
Det låg ju nära till hands att antaga, att den livnärde 
sig av barkborrelarverna, och de experiment, som utfördes 
i syfte att utröna detta, ådaga- 
lade, att den lever av barkborre- 
larver, som den suger ut. 
I början av juni böto nym- 
ferna om skinn och visade sig 
tillhöra ovannämnda art. 
Släktet Presostethus skiljer 
sig från övriga, till Arzhocoride 
hörande släkten, genom att det 
främsta benparets lår äro för- 
tjockade. En närmare under- 
sökning visar emellertid, att de 
icke blott äro förtjockade utan 
även beväpnade med spetsiga 
tornar; .dessa aro. ordnade 1 
tvenne längsrader pa larets un- 
derkant och det kan ej vara tvi- 
vel underkastat, att frambenen Fig. 2. a, Framben av Piezostethus 
hos  P..cursifans användas som cursitansiFALL: imago 20/35, by lår 
»rovben», på samma sätt som av nymfen, 4/1, 
hos de s. k. bönsyrsorna. 
Fig. 2 a visar ett dylikt framben, där blott kantraden 
synes; det ar tydligt, att skenbenet likt en sax fälles ned 
mellan de båda taggraderna för att fasthålla rovet. Redan 
hos nymferna finnas anlag till rovben, i det att låren hos 
dem äro beväpnade med 3 tänder (fig. 2b). 
Då de andra till detta släkte hörande arterna också ha 
förtjockade lår, torde man kunna antaga, att även dessa äro 
rovdjur. En av dem, ?. formicetorum BOH. lär regelbundet 
påträffas hos myror, särskilt hos Formzca rufa, och det är 
väl troligt, att den ej är en harmlös gäst hos dessa. 
