IVAR TRAGARDH: SKOGSENTOMOLOGISKA BIDRAG I—5. 201 
Sättet for deras uppkomst har varit föremål för myc- 
ken diskussion bland fytopatologer och entomologer, men det 
dröjde länge, innan man fick klarhet häruti. En av anled- 
ningarna härtill var nog den stora auktoritet som RATZEBURG 
åtnjöt, och R. uttalade sig bestämt mot, att gångarna skulle 
kunna vara förorsakade av insekter, en förmodan som fram- 
ställts av BODE, vilken vid avbarkandet av dylika björkstam- 
mar påträffat dipterlarver, som av RATZEBURG kallades 77- 
pula suspecta. 
RATZEBURG anför följande skäl mot att tillskriva gångarna 
insekternas verksamhet. 
»Dennoch glaube ich der Ansicht von Zusammenhang 
der Larven mit den Gangfiguren entgegen treten zu müssen 
und zwar aus folgenden entomologischen Gründen: 1. Wir 
kennen keine Insektenzerstörungen, die alljährlich so regel- 
mässig wiederkehren, dass sie einen Jahresring nach den an- 
deren befielen und umspannen. 2. Lange Insektengänge, 
namentlich die der Larven, sind nicht überall gleich weit, 
sondern fangen fein an und enden breit. Und Muttergänge 
von Borkenkäfern, welche gleich weit sind, können jene nicht 
sein. 3. Wir kennen kein Beispiel von Larvengängen, die 
später mit Zellgewebe ausgefüllt worden wären.» 
Det var först är 1883, som KIENITZ (Bot. Centralbl. Bd. 
14, sid. 21—26, 56—61, tavl. 1 och 2) klargjorde deras upp- 
komstsätt och visade, att gangarna göras av en dipterlarv. 
Denna lever i själva kambium och den smala, tillplattade 
gäng, som larven gör och som kan bliva ända till ı m. lang, 
utfylles successivt av nybildade celler. KIENITZ lyckades 
ej uppföda larven, och ej häller v. TUBEUF, som (Forst. 
& Naturwiss. Zeitschrift Bd. 6 1897, sid. 324—319) tillfogade 
ytterligare uppgifter om densamma, av honom paträffad i 
björkar vid mosskulturstationen Bernau, hade större fram- 
gang. 
TUBEUF kunde tillfullo bekräfta KIENITZ undersökningar 
och tillbakavisade den av botanisterna hävdade äsikten, att 
märgfläckarna voro normala bildningar, vartill de förletts av 
deras allmänna förekomst. 
De tomma kambialceller, som larven kvarlämnar, samman- 
tryckas och kläda med ett tunt lager gängen, som fylles 
