IVAR TRÂGÂRDH: SKOGSENTOMOLOGISKA BIDRAG ne 203 
Agrilus-larver som kambiumminerare. 
LAGERBBRG’'s iakttagelser gjordes den 2 aug. i krono- 
parken Valläsen på Hallands ås i en omkr. 4 m. hög björk 
ungefär i ögonhöjd. Han skriver därom: »I björken levde 
en larv, som åt tunna, platta och vindlande gångar i själva 
kambiezonen; gångarna fyllas bakom larven helt och hållet 
igen av bruna exkrementer; de äldsta delarna voro redan 
övervallade, varigenom exkrementerna blivit inkapslade». 
Då det sålunda endast föreligger en larv, måste man 
nöja sig med en större eller mindre grad av sannolikhet i 
fråga om artbestämningen. 
Att det är fråga om en Agrzlus-larv, därom kan intet 
tvivel råda. Bland Duprestid-larverna kan man som bekant 
urskilja två huvudtyper. Den ena, som finnes inom flertalet 
släkten, har en starkt förstorad, platt och bred protorax och 
avrundad bakkroppsspets. Den andra, omfattande släktet 
Agrilus, kännetecknas därav, att de tre toracalsegmenten, och 
i all synnerligen det första, visserligen äro något bredare än 
bakkoppen men blott föga tillplattade och att bakkropps- 
spetsen är beväpnad med tvänne spetsiga, tandade kitinutskott. 
Till denna typ hör ifrågavarande larv. 
Släktet Agrilus räknar hos oss 7 arter, av vilka de allra 
flesta äro begränsade till ek och bok; endast A. wviridis är 
ännu mera polyfag, i det att den förutom dessa trädslag även 
angriper pil, vide, al, asp, lind, björk och rosor (SORAUER). 
Denna arts skadegörelse är emellertid väl känd och av 
en helt annan beskaffenhet än den ifrågavarande. 
Det återstår emellertid en art, A. bezuleti RATZ., vilken 
lever på unga björkar (KUHNT). 
Denna art är enl. GRILL's katalog i Sverige funnen i 
Skåne, Öland, Småland, Stockholms-trakten och Lappland. 
Den är med andra ord spridd över hela landet, ehuru den ej 
tyckes vara allmän, utan uppträder lokalt. 
Om dess levnadssätt har jag ej lyckats finna några säkra 
uppgifter i litteraturen. 
RATZEBURG kallade den deiulet, »weil ich sie in jungen 
Birkenorten häufig fand. In den Stämmen habe ich sie selbst 
noch nicht auffinden können. AUBÉ hat aber im Monat März 
Entomol. Tidskr. Arg. 35. H. 3—4 (1914). 14 
