sjöstedt: svensk insektkalna. 3: r, 



19 



Hyga långsamt och äro därför lätta att fånga. De gripa ej sitt byte under 

 flykten, utan taga sittande små insekter såsom bladlöss o. dyl. 



En egendomlig äggläggning har iakttagits hos Lestes spotisa. Det till- 

 sammans flygande paret slår ned på någon ur vattnet uppskjutande stjälk, vid 

 hvilken honan fäster sig. Därpå börjar hon att vandra nedåt stjälken, bor- 

 rande och stickande i växten med äggläggningsgadden, därvid lösgörande lik- 

 som små fjäll, bakom hvilka äggen enstaka läggas, hvarpå fjällen åter till- 

 tryckas. Då honan sålunda nått ytan, fortsätter hon med hanen sin väg ned 

 i vattnet, läggande äggen på samma sätt ända till dess hon nar botten, dä 

 hon vänder tillbaka mot ytan, hvarefter båda flyga bort. Under vistelsen i 

 vattnet omgifvas de af ett silfverglänsande luftlager. 



Så skola Agrioniderna i allmänhet lägga sina ägg, hvarom dock med 

 visshet föga är kändt. 



Några former hafva iakttagits lägga sina ägg pa samma sätt som .-Esch- 

 niderna. 



Släktöfversikt. 



A. Vingmärket aflångt, längre 

 än omgifvande celler. De 

 flesta vingcellerna femsidiga 

 (fig. 5: i). i. Lestes. 



B. Vingmärket rhombiskt, knap- 

 past längre än omgifvande 

 celler. De flesta vingcellerna 

 fyrsidiga (fig. 5: 2). 



a. De fyra bakre skenbe- 

 nen utvidgade, bredare än de främre 



b. Skenbenen ej utvidgade. 



^'S- 5- eilige af: I Lestes. 



2 Agfiofz. Adrigheten blott 



delvis utmärkt. 



2. Platyscelus. 

 3. Agrion. 



I. Slgt. Lestes Leach. 

 Framvingarnas triangelcell knappt märkbart trapezförmig. 



Artöfversikt. 



Kroppen metallglänsande grön. 



a. cT: Öfre analbihangens yttre tand mindre än den basala, de undre 

 bihangen i spetsen utvidgade och tydligt krökta mot hvarandra 

 (fig. 6:2). $: Halskragens sidodelar med en stor metallglänsande 

 mörk fläck. Den ofvanför det mellersta benparets höft belägna plå- 



