SPARRE SCHNEIDER: LEPTDOPTEROLOGISKE MEDDELELSER. 5 t 



Sämeget interessantere er det derfor nu at kunne skafte io sikker 

 norsk borgerret, og findestedet er Risör, som ogsä er den eneste 

 norske lokalitet for Vaiicssa polychloros. Efter meddelelse fra 

 hr. overlcerer Wari.oe er io ganske almindelig omkring Risör, og 

 en begyndende samler har i sommer klaekket en hel raekke ek- 

 semplarer, hvoraf et velvilligst er bleven overladt vert museum. 

 Det er påfaldende lidet og mörkere end typiske individer fra 

 Sverige og Tyskland. Man skal neppe finde et mere eklatant 

 eksempel på, hvor yderst lokal selv en med stor flyveevne ud- 

 rustet art kan holde sig, og beviser noksom, hvor langsomt man 

 må tcenke sig, at de fleste insekter under normale omstasndighe- 

 der rykker frem under sin udbredelse, selv hvor alle betingelser 

 for en rask spredning måtte syncs at vfere tilstede. Thi nserings- 

 planten, Urtica^ vokser jo överalt, og io går i Sverige helt op 

 til Stockholm. Jeg anser io for en såkaldt »subatlantisk» form, 

 som i en forholdsvis sen période, sammen med V. polychloros 1.., 

 Satyrus alcyone Schiff., Acronycta cuspis Hb., Agrotis linogrisea 

 Schiff , Granuiicsia trigranuiiica Hufn., Amphipyra pcrflua 

 F., Pcrconia strigillaria Hb. og flere for den sydöstlige kyst 

 eiendommelige arter, må txnkes indvandrede i et geologisk tids- 

 rum, da der var en landförbindelse mellem Skandinavien og den 

 nordtyske slette, i det jeg kun for ganske enkelte tilfcclde kan 

 tro på en tilfseldig fart over havet, således som jo mange tœn- 

 ker sig f. eks. også de engelske elementer at vfere indkomne på 

 vor vestkyst. 



Satyrus alcyone Schiff. Nsebt Argymiis improba Rutl. er 

 Satyrus alcyone ubetinget den interessanteste norske dagsonnner- 

 fugl, og det er mig derfor en fornöielse til de tidligere kjendte 

 lokaliteter ätter at kunne föie nogle nye. Den blev först funden 

 ved Kragerö i juni 1835 ^f kateket J. Berg, senere er den sam- 

 let på Hovdefjeld i Nedenes i 1874 og 75, i sidstnsevnte år også 

 ved Nges Vaerk i samme amt. Så har myntmester Münster fun- 

 det den i Hiterdal i Telemarken juli i88r, og i slutningen af 

 juli og begyndeisen af august 1887 har overlaerer Ullman n fan- 

 get den både på Hestkjennuten ved Kragerö og i Vrådal i 

 Telemarken. Den synes således at vaere udbredt over en större 

 del af Bratsberg og Nedenes, både ved kysten og inde i fjeld- 

 bygderne, men den er lokal og krœsen med hensyn til llyve- 



3 



