68 ENÏOMOLOGISK. TIDSKRIFT 1902. 



tunt med råg, som vid sin uppkomst erbjöd larverna en safti- 

 gare och smakligare föda, än hvad de på andra håll kunde er- 

 hålla. Det visade sig ock, att dessa fångstplantor utgjorde ett 

 utmärkt lockbete, då på den besådda ytan massor af larver sam- 

 lades. Nu kunde deras förstörande på allvar vidtaga, och då de 

 under dagen helt grundt nedkrypa i jorden, där de lätt upp- 

 etas, insamlades af tre pojkar på den uppgifna fångstplatsen under 

 tre på hvarandra följande dagar tillsammans 7,277 stycken larver. 

 De infångade larverna förtärdes med bcgärlighet af hönsen. Ehuru 

 naturligen ej alla larver på detta sätt tillvaratogos, förmärktes ej 

 på hela det till 1 1 har uppgående rågfältet under hösten någon 

 maskskada, om man undantager en yta at cirka i kvm. på en 

 vändteg af ett intilliggande fält. 



Det vore af synnerlig vikt, att kännedomen om detta skade- 

 djur blefve allmännare utbredd, och frågan om larvens förgörande 

 dryftad, dä den skada den gör vid uppträdande i större mängd 

 är högst betydlig. Hvad hvarje jordbrukare först och främst bör 

 iakttaga för att förhindra larvens uppträdande, är naturligen att 

 undanrödja alla för insekten gynnsamma faktorer, och gäller det 

 då, att hålla trädan fri från ogräs, då det är å ogräsplantorna, 

 som fjäriln vanligen torde lägga sina ägg. Hålles jorden ren 

 och fri, är ej antagligt, att den bara marken inbjuder fjäriln till 

 äggläggning, då de utkläckta larverna behöfva mycken föda och 

 äro synnerligen glupska, samt, utan att behöfva använda särskildt 

 lång tid, kunna fortskaffa sig ett par 100 m. Det är i hvarje 

 all säkert, att de hälst stanna i närheten af den plats, där de 

 utkläckts. 



Ehuru detta försök att medelst fångstplantor uppbringa larven 

 till sädesbroddflyet nu utfallit öfver förväntan gynnsamt, då åkern 

 på ett synnerligen bekvämt sätt befriats från ett aktningsvärd! 

 antal af dessa skadedjur, och utanför fångstplatsen knappast en 

 enda larv stod att finna, och ingen sjukdom eller parasitskada 

 å de insamlade djuren kunde förmärkas, så bör dock hvarje 

 mindre pröfvadt tillvägagångssätt mottagas med en viss försik- 

 tighet, så mycket mer som i frågor af liknande art ej anade för- 

 hållanden kunna, inverka. Så vidt jag vet, är detta sätt att utrota 

 sädesbroddflylarven nu för första gången användt. 



Kilanda i dec. 1901. John von Scheele.» 



4 



