7 o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ig02. 



gräsvall, men öfvergingo snart i -kolossala massor» till en bred- 

 vid liggande hafreåker, på hvilken en remsa af 4 meters bredd 

 närmast gräsvallen fullständigt ödelades. Vid Marielund, Nettra- 

 by i Blekinge, skola samma slags djur angripit betorna, och 

 hade de i början af juni härjat plantorna å en yta af omkring 

 ett tunnland. (Hellerström.) 



En liten malfjäril, kålmalen Pliitclla Cruciferartun Zell.^ 

 har i år gjort ovanligt stor skada på kålartade växter, äfvensom 

 löf kojor o. d. Dess larver hafva troligen uppträdt i stor myc- 

 kenhet öfverallt, där dylika växter odlas, äfven i landets nordli- 

 gaste delar, ty fjäriln träffas högre upp i norden än någon annan, 

 till och med på Spetsbergen. Underrättelser om större eller mindre 

 härjningar hafva inkommit från Tullinge gård i Upland, där för- 

 lusten belöpte sig till flera hundra kronor (A. v. Post), från 

 Vinslöf, vid Romestorp, Göinge härad, hvarest flera tunnland 

 med rofvor och kålrötter förhärjades (H. G. Queckfeldt) och 

 Barsebäck i Skåne, från Kalmar län, Jäthsbergs gård, Uråsa i 

 Kronobergs län, där ett stort fält angripits (A. W. Rappe gm. 

 F. Christensen), Värmland (Kristinehamn), Stockholmstrakten 

 (äfven Skärgården m. fl. st.). För flera år sedan orsakade dylika 

 larver total missväxt på kål och rofvor i England, hvarför upp- 

 lysning om djurens uppträdande, äfven i Sverige på ministeriell 

 väg begärdes, men då hade någon sådan härjning här ej ännu 

 observerats. x\fven den vanliga, stora kålmasken [Picris Bras- 

 sicœ L.) och kålmottets [Pionca Forficalis L.) äfvensom kålflyets 

 [Mamestra Brassica; L.) larver hafva varit behjälpliga vid härj- 

 ningen, dock, som jag tror, ej i så hög grad som kålmalens, 

 hvilka, i förening med jordlopporna, börja söndergnaga bladen 

 redan medan plantorna äro små och hafva så ringa motstånds- 

 kraft, att de under torr väderlek vanligen dö ut. Se vidare 

 i berättelserna om besprutningarna vid Stallmästaregården. 



Insektskadorna ä åker och äng hafva, enligt hvad anfördt 

 blifvit, varit af ringare bet)'delse på det stora hela, än som van- 



* Enligt numera antagna lagar för insekters benämning, skall fjäriln 

 rätteligen hela MacuUpennis Curtis, hvilket namn torde vara äldst, men jag 

 bibehåller här det namn, som i dessa årsberättelser förut användts, för und- 

 vikande af missförstånd bland de läsare, som sakna Stal'DI.xgers och Rebels 

 katalog. 



6 



